268 M 



Kksemplar. Skallens Rand er grofl krennleret. — Den forreste Kardinaltand er 

 lille og skæv, den bageste kraftigei-e og meget skraal stillet. 



Til Sammenligning har jeg haft ^eksemplarer fra Langenfelde, fra hvilke den 

 foreliggende Skal afviger ved at have en noget slørre I^unula. 



Højde 5,0 mm., I^ængde 0,0 mm. og Tykkelse l,'.imm. 



Forekomst: Esbjerg, 1 Skal. 

 Øvre Miocæn. 



31. Astarte Kickxi Nyst. , 



Tav I, Fig 21. 



t843. Astarie Kickxii Nvsr, Terr. tert. Belgique. S 157; Tav. 10, Fig 3 



18(J8. _ _ _ ; V. Koenen, Mittc-l-Oligocän. S. lOS; Tav. 4, Fig. 2—3. 



1874. — — — ; MoRCH, Forst, i Tertiærlag. S. 297. 



1884. — — — ; Spetkr — v. Koenen, Casseler Bivalveii. Tav. 14, Fig. 2— 4. 



188(!. — — — ; V. Koenen, Mittel-Oligocän von Aarhus. ,S. 891. 



1889. — — — ; Haas, Itzehoe. S. 13; Tav. 4, Fig. 6-7. 



1894. _ — — ; V. Koenen, Untcr-OIigocän. V. S. 1218: Tav. 83, Fig. T)— (i. 



189R. — - ; Reinhard, Itzehoe. .S. 31. 



Til denne Art kan jeg med fuld Sikkerhed kun henføre den af Morch og 

 V. Koenen omtalte Skal (Venstre) fra Aarhus samt en lille Højreskal fra Ulstrup. 

 Den først nævnte lægges til Grund tor Beskrivelsen. 



Skallen er afrundet trekantet i Omrids og forholdsvis stærkt hvælvet. Ventral- 

 randen er temmelig stærkt bøjet. Fra Hvirvlen gaar en afrundet Kant i skraa 

 Retning nedad mod Ventralrandens bageste Del ; Skallen har her sin største Hvælving. 

 Bag denne Kant skraaner Skallen stejlt nedad mod Randen. Overfladen bærer 20 

 stærke, koncentriske Ribber, som er lidt smallere end deres Mellemrum; de falder 

 mere stejlt af mod Ventralranden end til den modsatte Side; ligesom deres Mellemrum 

 er de fint koncentrisk stribede. Lunula er lancetformet og glat. Lukkemusklernes 

 Indtryk er kraftige; det forreste er langstrakt pæreformet, medens det bageste er 

 elliptisk med to spidse Hjørner. Over del forreste ses Indtrykket af en lille Fod- 

 muskel. Skallens Rand er (hos del foreliggende Eksemplar) glat. 



Den forreste Kardinaltand er lidt skævt stillet og noget kraftigere end den 

 bageste. 



Højde 11,4 mm.; Længde 18,2 min.; Tykkelse 3 mm. 



Fra det graa «plastiske» Ler ved Skive og Resen Teglværk i Salling kendes 

 lo meget daarlig bevarede Skaller af en Astarte, muligvis A. Kick.vi. 



Forekomst: Resen Teglværk, 1 Skal?. — Skive, 1 Sk.? — Ulstrup, 1 Sk. — 

 Aarhus, 1 Sk. 



Nedre, Mellem og Øvre Oligocæn. 



32. Astarte conceiitrica Goldfuss. 



Tav. 1, Fig. 23. 

 1837. Aslarte conccitlrica ('kii.di-uss, Pctr. Germ. 11. .S. 19.'i: Tav. 135, F"ig. 7. 

 I8()(). - — — ; Speyer, Lippe-Detmold. S 41; Tav. 5, Fig li— 7. 



1884 — — — '?; Speyer — v. Koenen, Casseler Bivalven. Tav. 14, F'ig. 5— 7. 



