270 (ifi 



34. Astarte pygniaea v. Münster. 



1837. Astarte, pygmaea v. Münst. : Goldflss, Petref. (ienn. II. S. 195; Tav. 135, Fig. 5. 

 1884. — _ _ ; Speyer — v. Koenen, Casseler Bivalven. Tav. 15, Fig. 3— 4. 



— — gracilis — ; Speyer—v. Koenen, ibid. Tav. 15, Fig. 1—2. 



1893. — pggmaea — ; v. Koenen, Unter-Oiigocän V. S. 1224: Tav. 8H, Fig. ('.-«. 



Et Par meget smaa Skaller ira det mørke, glaukonitholdige Ler ved Røkken- 

 dal maa sikkert henføres til denne Art. 



Skallen er afrundet trekantet, temmelig symmetrisk. Hvirvlen er spids og 

 rager kun lidet frem; den ligger lidt foran Midten. Overfladen dækkes af talrige, 

 meget fine og meget tæt stillede, koncentriske Ribber af lignende Form som hos 

 de to foregaaende Arter, hvis Skulptur dog er langt grovere. — Skallens Indre har 

 jeg ikke haft Lejlighed til at undersøge. 



Højde og Længde 2,4 mm. 



Forekomst: Røkkendal, 2 Skaller. 



Nedre, Mellem og Øvre Oligocæn. 



35. Astarte radiata Nyst et Westendorp. 



1839. Astarie radiata Nyst et We.stendoiu', Nouvelles reclierches Anver.s. .S. 400: Tav. 2, Fig. 8. 

 1843. _ .- . _ ; Nyst, Terr. tert. Belgique S ni2 : Tav. 9, Fig. «. 



1900. — — ; V. Madsen, Kortbladet Bogense. S. 20 



Af denne Art har jeg ved Albækhoved fundet en lille Venstreskal sandsynligvis 

 i de samme Lag, hvorfra V. Madskn anfører Arten. 



Skallen er noget trekantet, men har stærkt afrundede Hjørner; den er fladt 

 hvælvet. Hvirvlen er spids og kun svagt bøjet fremefter; den ligger omtrent midi 

 imellem For- og Bagranden, saa at Skallen er næsten symmetrisk. Overfladen 

 dækkes af fine, regelmæssige, tæt stillede, koncentriske Ribber. Lunula er stor, 

 bredt lancetformel og glat. Muskelindlrykkene er temmelig kraftige; del forreste 

 er noget langstrakt og bøjet, medens det bageste er uregelmæssig rundt; el Aftryk 

 af en lille Fodmuskel ses. Skallens Rand har antagelig været fint krenuleret. 



De to Kardinaltænder er ret kraftige ; den forreste staar omtrent lodret. 



Højde 2,.'imm.; Længde 2, (i mm.; Tykkelse c. 0,8 mm. 



Til Sammenligning har jeg haft Eksemplarer fra Anvers og Langenfelde. 

 Bedst synes Skallen at stemme med de først nævnte; dog er del forholdsvis højere 

 end disse. 



Forekomst: Albækhoved, 1 Skal. 

 Mellem og Øwe M i o c æ n . 



36. Astarte Rollei Semper Ms. 



Tav 11, Fig. 1. 

 Nogle Skaller fra Sild tilhører denne hidtil ubeskrevne Art. Til Sammen- 

 ligning har Piofessor Gottsche i Hamborg været saa elskværdig at laane mig el 

 Par Eksemplarer fra Semper's i Hamborgs Nalurhistorisches Museum opbevarede 

 Samling. 



