161 365 



184. Ringiciila striata Phii.ii'pi. 



Tav. VIII, Kig. n. 



184.1 Itingicttla striata I^hii.ippi, Beitr. zur Kenntniss d. Tertiiirverst. S. 28; Tav. 4, Fig. 23. 

 1853. _ _ _ ; Beyrich, Conchylien. S. 55; Tav. 2, Fig. 12. 



188(). _ _ _ ; Koch, liingicula. S. 20; Tav, 1, Fig. I . 



— ~ Doiiuillci MORL.; Koch, ibid. S. 21; Tav. I, Fig. 2; Tav. 2, Fig. 1. 



— - Grateloupi d'Orb. ; Koch, ibid. S. 22; Tav. 1, Fig. 3; Tav. 2, Fig. 2. 



Skallen er lille, noget langstrakt ægformet. Spiret er spidst og bestaar af 4 

 Vindinger; Mundingen er omtrent halv saa høj som hele Skallen. Den første Vinding 

 er fuldkommen glal og danner Embryonalenden. Mellemvindingerne er temmelig 

 svagt hvælvede; de bærer meget line, men tydelige Spiralfurer, hvis indbyrdes Af- 

 stand hos det afbildede Eksemplar er nogenlunde regelmæssig, hos andre derimod 

 mere variabel. Paa næstsidste Vinding er Spiralfurernes Antal i Reglen 6. De 

 findes endnu paa Slutningsvindingen, hvor der yderligere kommer 9 ny Spiraler 

 til. Slutningsvindingen er meget stor. — Mundingen er forsynet med en lille Tud. 

 Yderlæben er bredt ombojet og meget slærkt fortykket, navnlig paa Midten; den 

 forlænger sig langt op paa næstsidste Vinding. Inderlæben breder sig stærkt paa 

 den foregaaende Vinding og er stærkt fortykket; den bærer forneden to stæi'ke, 

 noget skraat opad rettede Folder samt foroven en mindre, nedad rettet Fold. 



Det afbildede Eksemplars Højde er 3,5 mm.; dets Tykkelse 2,2 mm.; adskillige 

 Brudstykker hidrører fra større Skaller. 



Forekomst: Cilleborg, 1 Skal. 



Skyum, 1 Sk.? — Varde: 468—69', mange Brudstykker; 450', 4 Sk.; 410'- 11', 

 2 Brudst.; 313'— 44', 2 Brudst.?; 311'— 12', 2 hele Sk. samt mange Brudst. 

 Øvre Oligocæn. — Mellem Miocæn. 



185. Riugieiila auriculata Ménard sp. 



1843. liingicula Imccinea Sow.; Nyst, Terr. tert. Belgique. 8.604; Tav. 45, Fig. 12. 



1848. - — - ; S. Wood, Crag MolIu.sca. I. S. 22 ; Tav. 4, Fig. 2. 



1853. auriculata Mén. sp.; Beyrich, Conchylien. S. 58; Tav. 2, Fig. 13. 



185G. - Iniccinca Desh. ; Höhm:s, Wiener Becken. I. S. 8G; Tav. "J, Fig. 3. 



1874. iiuricnlala Mén. sp.; Morch, Forst, i Tertiærlag. S. 278. 



— — Iniccirwa Sow.; Morch, ibid. S. 278. 



1883. — auriculata MiîN. ; v. Koenen, Miocän. II. .S. 334. 



188(>. —I luiccinea Broc; Koch, Rimiicula. .S 27; Tav. 1, Fig. 7 ; Tav. 2, Fig. 3. 



Denne Art minder meget om den foregaaende, fra hvilken det derfor ikke 

 altid er let at skelne den. Dens Skal er dog mere buget-ægformet; Spiralfurerne 

 paa Mellemvindingerne er finere og noget mere uregelmæssige; paa Slutnings- 

 vindingen er Furerne utydelige eller mangler endog ganske. De foreliggende Eks- 

 emplarer har — saa vidi det lader .sig iagttage — 8 Spiralfurer paa næstsidste 

 Vinding. 



Forekomsl: Skyum, 6 Skaller. 



Esbjerg, 1 Sk. 



Mellem og Øvre Miocæn. - Pliocæn. — Kvart ær. 



o. K. n. Virtensk. Selsk. Skr.. 7. Række, naturvidensk. og mathcm. ATd. III. 2. 48 



