119 IVI-.i 



Forekomst: (Sild, 1 Ekspl.). 



Mellem og Øvre Miocæn. — Pliocæn. 



122. Fnsiis alT. Koiiincki Nyst. 



Tav. V, Fig. 1 4. 



I det glaukonitholdige, mørke Ler ved Cilleborg er fundet et enkelt Kksemplar 

 af en Fiisns, som afviger fra alle andre, mig bekendte Arter af denne Slægt. 



Skallen er tyk og tenformet. Embryonalenden og de ældste Mellemvindinger 

 mangler. Mellemvindingerne er temmelig svagt hvælvede; de bærer hver c. 15 

 stærke, lige og afrundede Tværribber, hvis Bredde omtrent er som deres Mellem- 

 rum. Disse Ribber taber sig efterhaanden og forsvinder fuldstændig paa næstsidste 

 Vinding. Mellemvindingerne dækkes af talrige (c. 23) Spiraler, som adskilles af 

 snuille Furer; Spiralerne bliver efterhaanden bredere og fladere, og deres Tal øges 

 noget. Hele Slutningsvindingen er dækket af saadanne flade Spiraler, hvis Bredde 

 er noget variabel. — Mundingen er oval og er skarpt afgrænset fra den noget til- 

 bagebøjede Kanal. Den j'dre Mundrand er meget stærkt fortykket; den indre Mund- 

 rand bærer foroven en meget stor Knude, og ved Grænsen mod Kanalen er den 

 noget fortykket. 



Længde c. 65 mm.. Tykkelse c. 28 mm.; Mundingens Længde (Kanalen med- 

 regnet) c. 37 mm. 



Denne Art hører vel til samme Gruppe som den mellemoligocæne F. Konincki 

 Nyst, saaledes som den beskrives og afbildes af Beyrich (1. c. S. 240; Tavle 1(5, 

 Fig. (i— 8). 



123. Fusus biformis Beyuich. 



Tav. V, Fig. 12. 



185G. Fusus bifoimis Bevrich, Conchylien. S. 242; Tav. 21, Fig. 5. 



1867. — - - ; V. Koenen, Mittel-Oligocän. S. 27. 



18«(!. — — — ; V. Koenen, Mittel-Oligocän von Aarhus. S. 885. 



Skallen er tenformet med svagt hvælvede Vindinger. Embryonalenden bestaar 

 af knap 1' - glatte, hvælvede Vindinger. Paa den følgende Del af Skallen findes 

 3 Spiraler samt overordentlig fine, meget tæt stillede Tværlinjer; denne «Mellem- 

 skulptur» indtager godt 1 Vinding. Paa Mellemvindingerne findes 10 — 17 lige eller 

 svagt krummede, temmelig skarpe Tværribber samt Spiraler, hvis Antal ved Ind- 

 skydning af ny kan forøges indtil c. 20. Paa Slutningsvindingen forsvinder Tvær- 

 ribberne i Reglen, i hvert Fald nedad mod Kanalen; ligeledes forsvinder Spiralerne 

 oftest paa den øverste Halvdel, der kan være næsten fuldstændig glat. — Mundingen 

 er oval med en lang, stærkt bøjel Kanal. 



1 størst Antal er denne Art funden ved Aarhus. Som allerede v. Koenen har 

 omtalt, viser disse Eksemplarer ved talrigere Ribber og stærkere Spiralskulptur 

 Overgange til F. üeshayesi de Kon., som ligeledes foreligger i større Antal fra denne 

 Lokalitet; ofte er det vanskeligt al skille de lo Arter fra hinanden. Del .samme er 

 Tilfældet med Eksemplarerne fra Ulstrup. 



