82() 122 



1864. Fusils aciiticostitlus Speyeu, Süllingen. S. 2()7. 

 1867. — eZa/ior Beyr.; V. KoBNKN, Mittel-Oligocän. S. 29. 

 1889. — — — ; Haas, Itzehoe. S. 23; Tav. 3, Fig. 2-3. 



1896. — — - ; Reinhahd, Itzelioe. S. 80. 



Kun 4 mer eller mindre fuldstændige Eksemplarer af denne Art kender jeg 

 fra danske Tertiærallejringer. 



Skallen er slank tenformet med svagt hvælvede Vindinger. Slutningsvindingen 

 skraaner stejlt nedad mod den slanke, lige Kanal, der er mer eller mindre defekt 

 hos alle de foreliggende Eksemplarer. Embryonalenden bestaar af l'/i — l'/a glatte, 

 oppustede Vindinger. Mellemvindingerne bærer hver 10 — 11 smalle, temmelig skarpe 

 Tværribber, som er højest paa Midten og bliver lavere henimod Sømmene, navnlig 

 henimod den øvre ; paa Slutningsvindingen taber de sig nedad mod Kanalen. Rib- 

 berne er smallere end Mellemrummene mellem dem. De krydses af tæt stillede 

 Spiraler, der er bredere end deres indbyrdes Mellemrum ; Spiralernes Antal er paa 

 de ældste Mellem vindinger 6; senere forøges det noget. Undertiden er Spiralerne 

 omtrent lige stærke; i andre Tilfælde har de ret forskellig Styrke. Den øverste 

 eller de to øverste Spiraler kan danne et Suturbaand. 



Længde c. 12 mm.; Tykkelse 4 mm. 



Forekomst: Branden, 4 Skaller. 

 Mellem og Øvre Oligocæn. 



127. Fusus Waeli Nyst. 



Tav. VI, Fig. 4— 5. 



1852. FasiisWaeli Ny.st; Lyell, Tert. Strata of Belgium and French Flanders. II. S. 301. 

 1856. — — — : Beyrich, Conchylien. S. 271 ; Tav. 20, Fig. 1—3. 

 1867. — — — ; V. Koenen, Mittel-Oligocän. S. 24; Tav. 1, Fig. 2. 

 1886. — — — ; V. Koenen, Mittel-OIigocän von Aarhus. S. 885. 



De efter den glatte Embryonalvinding følgende 2 Vindinger bærer 3 — 5 Spi- 

 raler, der krydses af 12—16 mer eller mindre fine Tværstriber; den øverste Del af 

 Vindingen forbliver i Reglen glat; dette er ogsaa Tilfældet hos yngre Vindinger; i 

 alt udvikles 7 Mellemvindinger, hvoraf de ældste i Reglen bærer 4 Spiraler, mellem 

 hvilke kan indskydes finere Bispiraler; Tværribbernes Antal er 6—13, hyppigst 8 

 for hver Vinding; de er altid smalle, men varierer for øvrigt meget i Styrke. Til- 

 vækstlinjerne er kun lidet bøjede. 



Ovenstaaende korte Beskrivelse er et Uddrag af Beyrich's og v. Koenen's mere 

 udførlige Beskrivelser af Arten; det danske Materiale er nemlig noget mangelfuldt 

 og til Dels noget afvigende. Fra Aarhus har allerede v. Koenen opført 2 Eksem- 

 plarer, om hvilke han skriver følgende: «Zwei Stücke, bis zu 12,5mm. dick und, 

 ergänzt, ca. 33 mm. lang, schliessen sich durch zahlreichere hohe Längsrippen, ge- 

 drängte Spiralen, niedrige, gewölbtere Windungen (hierin sind sie etwas verschieden 



von einander) an die Vorkomnisse von Söllingen an, , zeichnen sich aber 



durch ihre Grösse aus». 



Fra .lelshoj foreligger en Skal af en Fiisns, som jeg ligeledes henfører til den 



