mogot liirskoUig Hojdi- iutlskydos iiv KililuM-, livoial' onkollc luniaii mod N'ciilial 

 nuidtMi blivi-r liî<o s;i;t krallif^o som Priniænibliorno; i Hoglon voillilivor ilo dog al 

 v;vio luMyilolig svagoro. Nogen Afllailning al' UihixMiic luikui mod Kunden synes 

 ikke al lînde .Sted. Uvad der ol'lost skal være Tilla-ldel hos /' Soelliitficnsis. Hojre- 

 skallen er livælvel omlrenl som N'euslreskallen. Paa Overlladen har liei va-rel 

 e. 1(> niegel Hade. luede Hadialriliber. som synes i iilormiudskel Styrke al liave 

 iiaael helt ned til Handen. 



Ikke alene med Hensyn til Hililiernes .\ntal. men og.san til deres Foiin, synes 

 de her omtalte l-^ksemplarer at alvige .saa meget IVa den n\ellemoligoe;vne P. Soel- 

 lingensis. at jeg ikke har turdet hentore dem til denne .\rl. Da jeg ikke har fundet 

 beskrevet nogen .\rt. med hvilken de stemuur bedre overens, er det muligt, at de 

 maa hent'ores til en ny .\rl. l'orhaabeutlig vil l'nnil al bedre Materiale at'gore 

 dette Sporgsmaal. 



l'orekomsl C.illeborg ;{ vlveskallede^ Kkseniplarer. 



tî. l*eelo« sp. 



1S74. Peclfii solea ("m lorn? Mom:u, l-'orsl. i Toitiivrlaj;- S. "JT!!. 



Nogle Konkretioner Ira ("dimmerleret ved Silstrnp indeholder Uesterne al en 

 omtrent kredsrnnd. tyndskallet og temmelig Ilad IWten. Hvirvlen er tilspidset; 

 H;vngselkanternes Vinkel er o. l'JO. Overtladen er glinsenile glat med enkelte tine 

 rilvækstlinjer: under l.npen ses dog meget tine koncentriske Striber og paa tværs 

 al" den» ligeledes meget line Hadialstriber. Mojreskallens forreste Øre er afrundet 

 og har en Hyssnsudsk;ering. medens det bageste er stumpvinklet, noget afrundet. 

 Begge Venstreskallens Oren har omtrent samme Form som Mojreskallens bageste. 

 Oen storste af Skallerne er e. 4Ô nuu. hoj og .Ml mm. bred. 



I'orekomst Silstru]». .'^ Skaller hvoraf to sammenhorende 



7. reelen eliixatus Vow sp. 

 •f-iv. 1. I-is. •_>. 



1795, Os/r«"« rUwata I*oi i. Te.-st. utriusti. Sioiliae. II. S. Kil ; Tav. 28. l-"ifj. 17. 



— inflexa . ibid. -S. 160; fav 28, Ki«. 4 Ô. 



IS74. Peclfix octoradialis Mokch. Koi-st. i Tertiisrljij;. S. 294. 



1S87 98. Pecten clavatus Wma sp.: Becyeov. ttAeTr.ENBKU« et l^oi.i.Fe.s. Moll, marins liu Uousilloii. 

 It. IVIiNTx pintes. .S. 68; Tav. 16. Fig. 10— 17. 



Skallerne er na^slen kredsrunde, meget forskellig hvælvede. Venstreskallen 

 er ll;id eller hyppigst noget konkav; den b;vrer paa Oversiden ."> sta^rke. brede 

 Radialfolder, som ligesaa vel som deres indbyrdes Mellemrum er mer eller mindre 

 tydelig stribede paa langs; disse temmelig grove Striber krydses af uregelmæssige 

 Tilva^kstlinjer og baner underliden - særlig paa Skallens Sidepartier - sm;ia Skal. 

 Kanden er i Keglen sta-rkt indadbojet. Ørerne er ikke fuldstanuiig bevarede hos 

 noget af de tbreliggende Kkseniplarer; de synes begge at have vaMet snuia, ret- 

 vinklede; Ydernuuien pa;» del bageste er noget konkav; pa:i Overtladen har de 



