388 134 



14:i Voluta Bolli Koch. 



1848. Voluta Lamherli I,.; Mkyn, (ieognost. Beobacht. S. 22. 



1854. — Siemssenii Boi.i.; Bi;\ «ri;ii (pro parte), Concliylieii. S 81; Tav. 5, Kig. 3. 



1865. — BoUi Koch; v. Koi:ni:n, Helmstädt. S 504. 



1872. (Scapha) Bo»i Kocw ; V. KoKNEN, Miocän. I. S. 120. 



1874. (Piiigomitra) Siemssenii Boll; Mohch, Forst, i Tertiærlag S. 288. 



Af denne Art foreligger der vel en Del Eksemplarer, men de er alle mer eller 

 mindre defekte; særlig er Overfladen i Reglen stærkt forvitret, saa at Skulpturen 

 næsten overalt er gaaet tabt. ♦ 



Skallen er tenformet med en stump, vorteformet Spids og svagt hva^lvede 

 Vindinger. Under Suturen tindes en ilad, men tydelig Depression. Overfladen er 

 dækket af meget talrige, fine Spiraler, som krydses af tine Tilvækstlinjer. — Paa 

 ('oluniella ses hyppigst 3 stærke, men smalle F'older; undertiden findes endvidere 

 forneden Antydning af endnu en fjerde Fold. Hos et enkelt Eksemplar er den 

 øverste Fold tvedelt ved en flad Fuie, og meffem anden og tredje Fold findes ind- 

 skudt en ganske svag Fold. 



Det største Eksemplar liar været c. 120 min. langt og c. 55 nmi. lykl. El 

 Brudstykke af en Slutningsvinding har tilhørt et endnu meget større Eksemplar. 



Forekomst: (Sild, 9 Skaller). 

 Øvre Miocæn. 



144. Åncillaria singularis v. Koenen. 



Tav. VII, Fig. 5. 



1874. Åncillaria subulala Lam.; Mohch. Forst, i Tertiærlag. S. 295. 

 1886. — singularis v. Koenen, Mittel-Oligocän von Aarhus. S. 887. 



Af denne Art er Mineralogisk Museum kun i Besiddelse af det ene af de to 

 Eksemplarer, hvorpaa v. Koenen har opstillet Arten. 



Skallen er tenformet og beslaar af 5—0 Vindinger. Embryonalenden er af- 

 stumpet og dannes af godt 1 Vinding. Tilvækstlinjerne paa sidste Vindings Midt- 

 zone gaar først lodret nedad mod Basalpladen; lidt ovenfor denne bøjer de sig 

 svagt tilbage. Skallens hele Længde er 13,5 mm., dens største Tykkelse 5 mm. ; 

 Mundingens Højde er 6 mm.. Midtzonens Højde 4 mm.') og dens øverste Rands 

 Afstand fra Skallens Spids 8 mm. (maall paa Skallens Rygside»). 



Forekomst: Aarhus, 1 Skal. 

 (Mellem Oligocæn). 



145. Aucillaria Karsten! Beyrich. 



1853. Åncillaria Karsteni Beyrich, Conchylieii. S. 37; Tav. 2, Kig. 2. 



1862. _ _ _ ; Speyer, Cassel. S. 100; Tav. 18, Kig. 7— 8. 



1889. _ _ _ ; Haas, Itzehoe. S. 25; Tav. 1, Kig. 4-5. 



— — — — ; V. Koenen, Unter-Oligocän. 1. S. 2H6; Tav. 23, Kig. 8 -9. 



1896. - — — ; Reinhard, Itzehoe. S. 70. 



') Ved en Trykfejl angiver v. Koenen 14 mm. 



