280 Vti 



lyndi', lodiTlU' nndiMi Kaidinalland ; eller eii større, Irekanlel Grulie Følger derpaa 

 den lange, skraat liggende, spaltede tredje Kardinaltand. 



Ogsaa fra Albækhoved foreligger en herhen hørende Højreskal, som i Hen- 

 seende til Form og Hængsel svarer til Skallen fra Røkkendal. Overfladen, som er 

 stærkt forvitret, viser enkelte stærke, koncentriske Volde eller Folder. 



Forekomst: Røkkendal, 1 tveskallet Ekspl. — Ulstrup (i glaukonitholdigt Ler), 

 1 Ekspl. — Albækhoved, 1 Skal. 



Mellem og Øvre Oligocæn. 



52. Telliua fallax Beyrich. 



1839. Tellina Jiencdcnii Nvst et Wustendoup (ex parte), Nouvelles recherches d'Anver-s. S, .'(99; Tav. 2, 



Fig. 5 bis og Tav 3, Kig. .'). 

 1843. — — — - — — ; Nyst, Terr. tert. Belgique, S. III. 



1868. — /a//aa; Bkyhich; V. KoiiNEN, Mittel-Oligocän. S. 113. 



I Konkretioner fra Glimmerleret ved Skyum er fundet en Del Eksemjilarer af 

 en Tellina, som af Morch betegnes som «T. Benedenii Ny.st persimilis». 



Skallen er afrundet-trekantel, kun svagt hvælvet (Højreskallen lidt stærkere 

 end Venstreskallen). Hængselranden danner en Vinkel paa c. 125°. Forranden er 

 afrundet, Bagranden noget spids. Hvirvlen er midtstillet og rager kun lidt frem; 

 fra Hvirvlen gaar en svag Fold langs Bagranden. Overfladen er glat og prydet 

 med koncentriske Baand af afvekslende lysegraa og lysebrun Farve. Hængslet har 

 jeg ikke kunnet undersøge; derimod viser det sig, at Kappelinjebugten er dyb og 

 tungcformet; i Nærheden af Muskelindtrykket danner Kappelinjen endvidere en 

 svag Bugt opefter. Hos et Eksemplar, hvis Højde er 27 mm. og Længde 41 mm., er 

 Kappelinjebugtens Dybde (maalt fra Bagranden) 28 mm.; dens Bredde er c. 12 mm. 

 Paa Skallens Inderside ses en mer eller mindre udpræget, bred Fold, der gaar fra 

 Hvirvelpartiet nedad mod Ventralrandens forreste Ende. 



Det fuldstændigst bevarede Eksemplar (tveskallet) er 20 mm. højt, 30 mm. langt 

 og 7,5 ram. tykt. 



Denne Art har en vid Udbredelse i vore løse Blokke af mellemmiocæn Alder. 



Forekomst: Skyum, mange Ekspl. 

 Mellem Miocæn. 



53. Syiulosmya Bosqneti Semper. 



18(>1. Syndosmtja Bosqueti Semper, Paläont. Untersuch. S. 132. 



1866. — — — . Speyer, Lippe-Detmold, S. 35; Tav, 4, Fig, 1. 



1868. — — — ; V. Koenen, Mittcl-Oligocän, S. 1 15; Tav, 7, Fig. 5. 



1884. — — — ; Speyer — v. Koenen, Casseler Bivalven, Tav, 4, Fig. 10— 14. 



Kun en Højreskal er hidtil funden i det jydske Tertiær. 



Skallen er temmelig tynd, aflang og meget usymmetrisk, temmelig fladt hvælvet. 

 Hvirvlen ligger langt bag Skallens Midte, saa at den forreste Del af Skallen er 

 omtrent dobbelt saa lang som den bageste. Hvirvlen er lille og spids samt tilbage- 



