;5i2 los 



105. Tritoiiiuni oiiode Hkyiucu. 



1856. Triloiiium cnodc Hkvhk ii, Conchylieu. S. 188; Tav. 12, I''ig. 7. 

 1872. — — - ; V. KoENKN, Miociiii. 1. S. 20. 



1874. Triton Philippii Bi;yi;.; Mouim, Korst. i Tcrtiærlag. S. 27!) 



El noget ululdstændigt Stykke, bestaaeiuie al e. 2 Melleiiivindinger, hører 

 temmelig sikkert herhen. 



Vindingerne er jævnt hvælvede; Ai'standen mellem de brede Varices er c. - :i 

 Vinding; Tværribberne er svage og noget uregelmæssige; deres Antal er usædvanlig 

 stort, nemlig 14 — 18 i Mellemrummet mellem to paa hinanden følgende Varices; 

 endvidere ses talrige brede Spiraler, hvis Styrke synes til sidst al have været 

 omtrent ens. 



Det her omtalte Eksemplar stemmer godt overens med Eksemplarer i «Hol- 

 steiner Gestein» fra Travemunde, som jeg har set i Hamborgs naturhistoriske 

 Museum. 



Endvidere har jeg i del fra Boringen paa Varde Torv lii Mineralogisk Museum 

 indsendte Materiale fundet Spidsen af en Skal, som muligvis hører herhen. Skallen 

 bestaar af Embryonalenden samt største Delen af første Mellemvinding. 



F'orekomst: Albækhoved, 1 Ekspl. 



Varde: 311 '-^12', 1 Ekspl.? 



Øvre Oligocæn? — Mellem Miocæn. 



Fra Cilleborg foreligger et Brudstykke af en lille Trifonium, fundet i det 

 mørke, glaukonitlioldige Ler; det er for ufuldstændigt til en nærmere Bestemmelse. 



I det mellemoligocæne Ler ved Branden Teglværk er ligeledes fundet et ube- 

 stemmeligt Brudstykke af en Tritoniuni. 



1(J6. Colnnibella iiassoides Guateloui» sp. 



Tav. IV, Fig. 7. 



1854. Colninbella iiassoides Ohat. sp. ; Bevrich, Conchylieu. S. 110; Tav. fi, Fig. 6— 7. 

 1856. — — — (?); HORNES, Wiener Becken. I. S. 122; Tav. 11, Fig. 9. 



1872. — — — ; v. Koenen, Miocän. I. S. 75. 



1874. — (Strombina) nassiila Moi» h, Fonst. i Tertiærlag. S 288. 



Af denne Art er Mineralogisk Museum kun i Besiddelse af et Eksemplar fra 

 Sild; af de 3 Eksemplarer, som Bf.yrich havde ført herhen, tilhører nemlig de to 

 en glat Arl af Slægten Pleiirotoma, efter al Sandsynlighed PI. Helena Semp. ; trods 

 Stykkernes daarlige Bevaringstilstand kan de for denne Slægt karakteristiske Tilvækst- 

 linjer dog skimtes hist og her. Endvidere findes 10 Eksemplarer paa Zoologisk 

 Museum, ligeledes fra Sild. 



Skallen er tenformel med Hade Vindinger, som adskilles af en noget fordybet 

 Sutur. Embryonalenden mangler. Ifølge Beykich skal den være høj og kegleformet 

 og bestaa af 3—4 noget hvælvede Vindinger. Mellemvindingerne er glatte; Kanalen 

 er temmelig dybl furet udvendig. — Mundingen er snæver og har en for Slægten 



