147 351 



kommer der en körnet Spiral umiddelbart under Suturen. Mellemvindingerne bærer 

 i ovrigt en afrundet Spiralkøl, som bos de slankere Eksemplarer ligger omtrent 

 midt |)aa Vindingen, medens den hos forholdsvis korte Eksemplarer er rykkel nedad 

 mod den nedre Søm. Partiet mellem Kølen og Sømspiralen er udbulet, medens 

 Vindingens nederste Del hvælver sig jævnt nedefter. Paa Kølen lindes en Ha-kke 

 af smaa Knuder, hvis indbyrdes Afstand er noget vekslende, i Gennemsnit vel 

 omtrent som deres Bredde; hos det afbildede Eksemplar findes paa sidste Vinding, 

 hvis Tykkelse er 9 mm., 28 saadanne Knuder, medens næstsidste Vinding bar el 

 Par færre. Antallet af Smaaknuder [)aa Sømspiralen er gærne betydelig større; 

 Baandets Bredde bliver efterhaanden større, idet stadig flere og flere Spiraler træder 

 til; samtidig bliver ogsaa Knuderne svagere og svagere. I ovrigt dækkes Vindingen 

 af talrige, temmelig grove, tæt stillede Spiraler. Tilvækstlinjerne er meget frem- 

 trædende. Under Suturen begynder de med at være rettede noget tilbage, bøjer 

 sig derpaa stærkere tilbage og danner en dyb Sinus paa Kølen; under denne er de 

 retlede meget stærkt fremefter. Paa Slulningsvindingen er Primærspiralernc meget 

 fremtrædende; mellem dem ligger linere Sekundær- og Tertiærspiraler. — Mundingen 

 er temmelig snæver; Kanalen er kort. Columella er forsynet med en mer eller 

 mindre tydelig, skraa Fold. 



Den afbildede Skal (fra Spandet) er 24,-') mm. lang og 9,5 mm. tyk; Mundingens 

 Højde (Kanalen medregnet) er 12,5 mm. For et noget mindre Eksemplar (fra samme 

 Lokalitet) er de samme Maal henholdsvis 20 mm., 9 mm. og 11,5 mm. Den største 

 foreliggende Skal (fra Esbjerg) er c. 63 mm. lang og 21,5 mm. tyk. 



Forekomst: Skjærum Mølle, 10 Skaller. — Sandfeldgaarde, 1 Sk. — Skander- 

 borg, 1 Sk. — Alkærsig, 2 Sk. — Esbjerg, mange Sk. — (Ravning, 4 Sk. — Gram, 

 mange Sk. — Spandet, talrige Sk. — Sild, 4 Sk.). 

 Mellem og Øvre Miocæn. 



160. Pleurotonia Duchasteli Nyst. 



Tav. VII, Fig. 10 og 15. 



1836. Pleurotonia Duchastelii Nyst, Housselt. Vliermal etc. S. 31 ; Tav. 1, Fig. 8. 



1863. — — — ; Sandberger, Mainzer Becken. S. 237; Tav. 15, Fig. 13. 



1867. - — — ; V. Koenen, Mittel-Oligocän. S. 38. 



— — — — ; Speyer, Cassel. S. 191 ; Tav. 20, Fig. 6— 13; Tav. 21, Fig. 1—3. 



1874. — multicoslata de Kon.; Mohch, Forst, i Tertiærlag. S. 296. 



1886. — Duchasteli Nyst; v. Koenen. Mittel-Üligocän von Aarlius. S. 889. 



1889. — — — ; Haas, Itzehoe. S. 27; Tav. 3, Fig 4. 



1896. — — i>E KoN.; Reinhard, Itzelioe. S. 61. 



Den lenformede Skal begynder med en af 4 glatte Vindinger bestaaende Em- 

 bryonalende, som efterfølges af ' i — 1 Vinding med 16 Tværribber, hvoraf de første 

 er buede og meget svage, medens de sidste er stærkere og mere bøjede; omtrent 

 samtidig fremkommer c. 6 Spiraler. Mellemvindingerne er mer eller mindre hvæl- 

 vede, undertiden næsten ganske flade. Hyppig er Vindingen noget fortykket umiddel- 

 bart under Sømmen, og da findes der i Reglen en svag Depression under det for- 



46* 



