29 79 



et lille Foldefilter (ca. 10 cm-' i Diameter) i en tildækket Tragt. Man maa vogte sig 

 for at ryste Tobakken op, saa at smaa Partikler af den gaar med gennem Filtret. 

 Jo klarere Opløsningen er, des bedre lykkes de folgende Operationer. 



For at fjerne Ammoniak blæses en Luftstrøm gennem Vædsken. Dette sker 

 let med en Blæsebold ') og et Glasror, der er trukket ud til en ikke altfor fin Spids. 

 Man kan f. Ex. anvende en lille Pipette. Efter eet, højst halvandet. Minut er al 

 Ammoniak borte; herved fordampes der 8 — 10 g Æter. For at titrere Vædskens 

 Nikotinindhold tilsættes 10 cm-' Alkohol, 10 cm' Vand og 1 Draabe 1 "'o Jodeosin- 

 opløsning; Flasken tilproppes og rystes kraftig. Nikotin og .lodeosin gaar over i 

 Vandet og farver dette rødt. Derefter tilsættes "ImHCl (1 cm' ad Gangen), til den 

 røde Farve er forsvunden, og derefter "hi> Ammoniak, til Væsken bliver let rosafarvet. 

 Ved Multiplikation af det forbrugte Antal cm-' "/lo HCl med 0,ooi(i2 og derefter med 

 20 faas Nikotinindholdet i "/u. 



Tilsætningen af Alkohol bevirker to Ting: For det første letter den Blandingen 

 af Vædskerne og dermed Nikotinens Overgang i den vandige Vædske. For det andet 

 hindrer den Udskillelsen af fint fordelt .lodeosin, hvad der ofte sker, naar man titrerer 

 uden Alkohol; dette P'orhold kan let give Anledning til Fejltagelser. 



Hefelmann") udtrækker med Natriumhydroxydopløsning og Æter (20 g Tobak 

 -|- 20 cm' vinaandig Na0H-O\)\øs. (6 "h) -j- 200 cm-' Æter). Ved grove Bestemmelser 

 afpipetteres 50 cm '' af det klare Æterlag i en Porcelænsskaal, Æteren fordampes ved 

 en stærk Luftstrøm under Aftra'k. Herved fordamper, som Schlösin« ') har paavist, 

 al Ammoniak, men ingen Nikotin. Den tilbageblevne grønlige, klæbrige „Fedt- og 

 Harpixmasse" opløses i 10 cm' neutral Alkohol, der tilsættes 50 cnr' Vand og titreres 

 med "/lo H^SO^ (Kochinelle eller 1 "'o vinaandig Hæmatoxylenopl. som Indikator). 



Til nøjagtigere Bestemmelser afdestilleres Æteren paa Vandbad, og Inddamp- 

 ningsresten behandles efter Kissling. 



Metoden er offentliggjort umiddelbart efter Kellers Metode for al vise, at denne 

 ikke er ny i sit Princip. H. bemærker desuden, at Extraktionen med Æter i et 

 Soxleth's Apparat er besværlig, og Nytten deraf er ikke saa stor, som man har ment, 

 det samme Besultat, som jeg er kommen til (Pag. 15). 



H.'s Metode til direkte at titrere Nikotin lader sig ikke praktisere, dertil er 

 Udtrækket altfor farvet. Jeg har derfor ikke undersøgt Metoden nærmere. 



Keller har ikke forsøgt at gøre sammenlignende Bestemmelser efter sin og 

 andre Metoder, men indskrænker sig til at vise, at Nikotin gaar fuldstændig over 

 fra stærk alkalisk Opløsning til Æter-Petroleunisæterbl an dingen, og at der intet 

 Alkali gaar med heri. Desuden er det med Petroleumsæter fremstillede Udtræk lettere 

 at behandle, da det er svagere farvet end det, der er fremstillet med Æter alene. 



Kellers Metode imødegaas især af Toth '), der kritiserer følgende Punkter: 



') Jeg har brugt en almindelig Vandstraaleblæser. 

 •-) Pliarm. Centralhalle 1898. Pag. 523. 

 ■') Archiv d. Pharmacie. 101. Pag. 312. 

 *) Chem. Zeitung. 1901. Pag. 610. 



