78 28 



volder Extrakterne her Vanskeligheder, særlig hvis man har taget rigeligt i Arbejde. 

 Ved Destillationen med MgO og Vand skulde Æggehvidestoffer o. Ign. ikke fraspalte 

 Ammoniak, men det sker alligevel i ret hoj Grad ')■ Sammenlignes Prøverne D, E og T 

 i Tabel I (Bilag III), ser man, at Forskellen mellem de Tal, der findes ved Titrering, 

 og dem, der findes ved Vejning, ofte er ret stor. Se navnlig Forsøg Du; dette er 

 ganske vist et særlig grelt Tilfælde, men man er altsaa ikke sikker. Tobaksextrak- 

 terne gaar det ikke bedre med. Jeg har faaet flere Resultater ved at analysere en 

 Extraktprøve, og alle var de lavere end ved min egen Metode. Jeg nævner her det, 

 der gav det bedste Resultat. 



Tobaksextrakt III (6,30— 6,38 »/o Nikotin). 



Afvejet Forbrugt 



1. 2,380 g 9,10 cm-' "/lo //jSO, = 6,19 "/o Nikotin 



2. 1,996 g 7,60 cm^ »/lo H,ßO^ = 6,15 »/o 

 Ved 2. fældedes Destillatet med Kiselwolframsyre o. s. v. 



Resultatet var 0,9906 g. Glødningsrest = 5,67 "/o Nikotin. 



Efter disse Forsøg tror jeg at turde sige, at Metoden har saa mange Fejlkilder, 

 at den ikke bor benyttes i Praxis. B. og J. angiver i de sidste Linjer af den sidste 

 Afhandling, at hvis man sammenligner Resultaterne ved Titrering og ved Vejning, 

 faar man en ringe Forskel, som dog uden Tvivl kan føres tilbage til, at Nikotin ikke 

 er det eneste Alkaloid, selv om det er det vigtigste, i Tobaksextrakterne. Da der 

 ikke er opgivet Analyseresultater, kan man ikke se, hvor store disse „smaa Diffe- 

 renser" er. 



Petroleumsætermetoden. 



(Kellers og Toths Metoder.) 

 (Ber. d. Deutsch, pharm. Gesellschaft. 1907. Pag. 145.) 



Keller omtaler først Kisslings Metode og Kissling-Heuts Metode (Pag. 25) til 

 at adskille Nikotin fra Ammoniak. Der angives, at DitTerenserne mellem Kisslings 

 og Kissling-Heuts Metode er saa ringe, at den ingen Rolle spiller i Praxis. Keller 

 .mener, at dette er tvivlsomt, da al Tobak indeholder mere eller mindre Ammoniak. 



Han foreslaar derefter følgende Metode til at bestemme Nikotin paa. 



Tobakken pulveriseres og tørres i „Kalkkiste" i 12 — 24 Timer i Stedet for at 

 tørres ved 60°. Bestemmelsen udføres derefter saaledes : 



6 g. tørret Tobak overhældes i en Flaske med 60 g Æter og 60 g Petroleums- 

 æter, og der tilsættes 10 cm-' 20 "/o Kaliumhydroxydopl., og Blandingen rystes kraftig 

 og vedvarende. Omrystningen gentages ofte i en halv Time; derefter henstilles Blan- 

 dingen rolig i 3—4 Timer. Man filtrerer saa 100 g af den æteriske Oplosning gennem 



') CiiAFiN (1. C.) fremsætter den samme Paastand som jeg, men har ikke offentliggjort noget Bevis- 

 materiale. 



