9 59 



sædvanlige", aiulét angives ilvlve. Resultalerne er, al til Nikotin anvendes bedst 

 Lakmoid, Jodeosin og Kochenille ret godt. Metylorange, Azolilmin, Hæmatoxylen og 

 Fenolftalein er ubrugelige. Alle, selv de bedste af disse, Indikatorer giver for lavt 

 el Resultat, idet Alkaloidernes Neulralsalte, paa Grund af hydrolytisk Dissociation, 

 reagerer niere eller mindre surt. 



Da det ved Nikotinbestemmelserne væsentlig drejer sig om at bestemme for- 

 tyndede Nikotinopløsninger, har jeg gjort rent empiriske Forsøg over, hvor nøjagtig 

 disse kan titreres med forskellige hidikatorer. 



Nikolinoplosningernes sande Styrke bestemtes med Kiselwolframsyre. 



Fremgangsmaaden var følgende: Nikotinmængden afvejedes i et lukket Vejeglas 

 og skylledes ud med Vand, Vædsken fyldtes op til 500 cm'' ved 15°. Nikotinmængden 

 bestemtes saaledes: 10 cm' af Oplosningen syredes med Saltsyre, fældedes med Kisel- 

 wolframsyre; Bundfaldet samledes i en Goochs Digel, vaskedes med 0,5 "o's Saltsyre 

 og tørredes ved 120° til konstant Vægt. Diglen vejedes i Vejeglas. 



Til Titreringen anvendtes 25 cm' Oplosning, der fortyndedes med Vand til 

 100 cm' eller 400 cm'. Titreringen blev forelaget i Erlenmeyerkolber stillede paa et 

 hvidt Underlag. Jeg anvendte "UoHßO^ og titrerede fra en Schellbachs Burette og 

 aflæste paa 0,1 cm". (Brøkdele af Tiendedele cm^ fremkommer ved Omregning af 

 "' III //oSO, med „Faktor".) Der er anvendt samme Burette og samme Pipette til alle 

 Titreringer. 



Jeg har prøvet følgende Indikatorer: Alizarinsulfonsurl Natron, Azolilmin, Fena- 

 celolin, Jodeosin, Kochenille, Lakmoid, Luteol, Metylrodt og Rosolsyre. 



1) Alizarinsulfonsurl Natron; anvendt af G. Berthand og Javillier '). Styrken 

 angives ikke, jeg har brugt 0,2 g i 100 cm" Vand. 



2) Azolilmin. Jeg har brugt den af Hhxgeu^') anbefalede Opløsning: 0,1 Azolil- 

 min, 117,5 cm' \'and og 7,5 cm" ", iiuVaO//. 



3) Fenacetoiin anbefales først af PoFOvicr'), senere af R. Chapin. Der anvendes 

 en 1 "'o's Opløsning i 90 ".o's Vinaand. Den af mig brugte blev højst tre Dage gammel, 

 for den blev fornyet. 



4) Jodeosin foreslaas af Keller ') til Nikotinbestemmelser. Keller anvender 

 een Draabe 1 "/u's vinaandig Opløsning, jeg har brugt 5 Draaber 2 "/»o vinaandig 

 Opløsning. 



5) Kochenille anvendt af Hefelmann'). Opløsningen fremstilledes af 3 g pulve- 

 riseret Kochenille, der macereredes i 5 Dage med 50 cm" Vinaand og 200 cm" Vand. 



6) Lakmoid er særlig undersøgt af Foerster"). Den anvendte Lakmoid opløstes 

 i kogende Vand med blaa Farve; jeg brugte en vinaandig Opløsning, 0,2 g i 100 cm". 



') Bulletin de la société chimique de France. 4. Série. Tome 5. Pag. 141. 



-) Pliarm. Zeitung. 1893. Pag. 58(i. 



■') Zeitschrift f. physiolog. Chemie. Bd. 13. Pag. 445. 



^) Ber. d. deutsch, pharm. Ges. 1898. Pag. 147. 



S) Pharm. Centralhalle. 1898. Pag. 524. 



») Zeitschrift f, aaalyt. Chemie. Bd. 29. Pag. 676. 



I). K. D. VUlensk. Selsk. Skr., natuividensk. üg iiuilhem. Afd., 8. Rælilie. I. 2. 



