33 



lovrigt var Fremgangsmaaden den samme som i Juni 1911, og Resultatet af 

 Maalingerne reducerede til 16° var med samme Betegnelser som ovenfor: 



ßjs = 1 m -i- 277,80 n ±_ 0,49 ii 

 iVig = 1 m + 142,41 ß ± 0,30 ß 

 ßi6 — ■^'le = 134,92 11 ± 0,40 u. 



Heraf faas ved Udjævning og derefter ved Reduktion til 0° C: 



ßig = Im -f 277,68 [i og ßo = 1 ™ — 21," ,« 

 Njs = 1 m + 142,59 /i og No = 1 m + 29,1 ^. 



Ved Sammenligning med de i Juni 1911 fundne Værdier ses det, at begge 

 Maalestokke er lidt kortere i Sept. 1913 end i 1911. For Nikkelstaalmeterens Ved- 

 kommende er Forskellen kun 1,2 /^ og kan muligvis hidrøre alene fra Observations- 

 fejl, medens Forskellen 2,6 ii for Bronzemeterens Vedkommende med Sikkerhed viser, 

 at denne har trukket sig sammen fra 1911 til 1913. Der er folgelig Grund til at 

 formode, at Bronzemeteren endnu ikke har antaget sin endelige Længde, idet vi har 

 folgende Værdier for dens Sammentrækning: 



fra 1896 til 1911: 23,1// 

 - 1896 til 1913: 25,7//. 



3. Bestemmelse af Maalestokkenes Udvidelse. 



Ved Udvidelsesbestemmelserne er anvendt dels den ovenfor S. 26 beskrevne, 

 paa optisk Kontakt grundede Metode, dels Fizeau's Interferensmetode. Ved sidst- 

 nævnte benyttedes et af Zeiss leveret Apparat i den af Pulfrich ') givne Form. Op- 

 varmningen foregik ved en Strom af Damp fra kogende Vand, der sendtes gennem 

 en udvendig varmeisoleret Cylinder, som omgav det Rum, hvori Inlcrferensapparalel 

 var anbragt. Gennem et Ror fra Cylinderens Bund fortes Kondensationsvandet til- 

 bage til Kogekarret. Paa denne Maade kunde man opnaa en kontinuert Opvarm- 

 ning til omkring 99°, saaledes at alle Maalinger er udførte mellem nævnte Tem- 

 peratur og Stuetemperatur. 



Udvidelsen af Staalbordet, paa hvilket den Genstand, hvis Udvidelse skulde 

 maales, blev anbragt, bestemtes dels absolut, dels i Forhold til et c. 14 mm højt 

 Platiniridiumstykke, i sin Tid afskaaret af den Stang, hvoraf den danske Meter- 

 prototyp forfærdigedes. 



Ved de absolute Bestemmelser, der foretoges ved en Højde af Staalbordet 

 h = 10,092 mm, benyttedes det grønne Kvægsolvlys af Bolgebredde ;, = 0,5460 //. 

 Staalbordets Højde 10,092 mm blev udmaalt ved optisk Kontakt ved Hjælp af et Sæt 

 Endemaalsnormaler af Staal, leveret af Johansson i Eskilstuna, og angiver Afstanden 

 fra Bordoverlladens centrale Del til det Plan, der er bestemt ved de tre Staalskruers 



') C. Pulfrich: Zeitschrift für Iiistrumciitenkunde 13, S. 365 ff. 1893 og IS, S. 261. 1898. 



1). K. I). Vidensk. Sclsli. Ski-., naluividensk. u(! miithem. Al<l. 8. R;iUUe, I, 1. 



