25 



Kolonne I giver de foreløbige Værdier, bestemle i April til Maj 1910, Kolonne 

 II de endelige Værdier, i'undne i Decbr. 1910 til Februar 1911 og Kolonne III de 

 Værdier, der fremgik af den fornyede Undersøgelse i Juli til Septl)r. 1913. I Kolonne 

 II er endvidere i Parentes opført de Værdier for 2 og 2° mg, som fandtes i Novbr. 

 1911 ved Sammenligning med ovennævnte verificerede 2-mg paa Nernst's Mikrovægt, 

 og i I Resultatet af en i Efteraaret 1912 foretagen Nyliestemmelse af Vægten af 

 5-Kilogrammel, efter at det i nogen Tid havde staaet under en Glasklokke, medens 

 Kassen, hvori Lodderne opbevaredes, underkastedes et Eftersyn. Under denne Hen- 

 stand var 5 kg-Loddet ved et Uheld blevet mørkt paa Overfladen, antagelig ved en 

 Iltningsproces, og den nye Bestemmelse viser, at dets Vægt herved var blevet for- 

 øget med omtrent 9 mg. 



lovrigt viser en Sammenligning af Værdierne I og II, at den foreløbige Bestem- 

 melse af Loddernes Vægt har givet tilfredsstillende Værdier for de fleste af disse. 

 Først ved 100 g beløber Afvigelsen fra de endelige Værdier sig til 0,04 mg, og ved 

 500 g forekommer en særlig stor Afvigelse, nemlig omtrent 0,1 mg. Grunden til denne 

 betydelige Forskel maa muligvis soges i, at der ved den foreløbige Bestemmelse maalte 

 benyttes et Hjælpelod af Messing paa 500 g ved Overgangen til Kopien. 



Det havde været Hensigten ved denne Overgang at benytte Lodderne 100, 200 

 og 200° g sammen med 500 g, men dette viste sig umuligt, da 100 g-Loddet var for 

 lille til at kunne anbringes paa CoUot-Vægtens ristformede Vægtskaal. Det nævnte 

 Messinglods Rumfang har rimeligvis været saa meget forskelligt fra den Værdi, der 

 blev benyttet ved Beregningen af Opdriften, at Uoverensstemmelsen er fremkommet 

 derved. Det er dog ikke udelukket, at Uoverensstemmelsen skyldes en virkelig 

 Vægtforøgelse; Loddet 500° g, der var modtaget fra Collot umiddelbart før Vejningen 

 i 1911, er saaledes bleven forøget med omtrent 0,1 mg i Tidsrummet fra 1911 og 

 indtil Bestemmelsen i 1913 blev foretaget. 



II. Længdemaalingerne. 



1. Maalestokke og Maaleredskaber. 



Opgaven for Længdemaalingerne var at finde Afstanden ved en kendt Tem- 

 peratur mellem Endestregerne for hver af de nedenfor omtalte to Maalestokke: 

 Prototypens Kopi og dens Hovednormal, udtrykt i den internationale Meterprototyps 

 Længde ved 0'^ C. som Enhed, samt at finde de samme Maalestokkes Længders Af- 

 hængighed af Temperaturen og i fornøden Udstrækning at undersøge deres Under- 

 afdelinger. 



Den danske Meterprototyp er dannet af den saakaldte franske Legering af 

 Platin og Iridium af 1874. I Forbindelse med hver af de to Streger, som giver 

 Meterens LæMigde, findes der to Hjælpeslreger, en paa hver Side af Hovedstregen og 



D. K. D. Vidensk, Sebk. Skr„ naturvidensk. og nnilheni. Afd. 8. H;fkke. 1.1. * 



