112 6 



Nogen indgaaende Undersøgelse af de pathogène og de normalt forekommende 

 Colibacillers biologiske Forhold og Sammenligninger paa Grundlag heraf har Poels 

 ikke udført. Dog angiver han, at man ved Hjælp af Agglutinationsmetoden kan 

 adskille de lo Former fra hinanden, idet Serum af Kalve, der er immuniserede med 

 pathogène Colibaciller, virker stærkt agglutinerende paa disse, medens de normale 

 Tarmbeboere ikke paavirkes deraf. 



Til et noget andet Resultat kom Joest, der undersøgte enkelte Kalvediarrhoe- 

 Colistammer og Colistammer fra Tarmen af sunde Kalve. Ved de ret indgaaende 

 Undersøgelser kom Joest til det Resultat, at der saavel i morfologisk, kulturel og 

 biokemisk Henseende som med Hensyn til pathogène Egenskaber (over for mindre 

 Forsøgsdyr) var fuldkommen Overensstemmelse mellem alle de af ham under- 

 søgte Kulturer. Forsøg, som Joest udførte med at agglntinere de forskellige Stam- 

 mer, indgav ham den Overbevisning, at Agglutinationsmetoden ikke egner sig som 

 Adskillelsesmiddel for de pathogène og de normalt forekommende Colibaciller, idet 

 Colisera, der var fremstillede med pathogène Stammer og agglutinerede de homologe 

 Stammer ret stærkt (1 :500--l : 1000), paavirkede andre pathogène Stammer langt sva- 

 gere (1; 10 — 1:30); men iovrigt agglutinerede de de fra sunde Kalve isolerede Coli- 

 stammer lige saa stærkt (1:20). Med Hensyn til Sygdommens Pathogenese stiller 

 Joest sig ganske paa det af C. O. Jensen indtagne Standpunkt, idet han betragter 

 Kalvediarrhoe-Coliformerne ikke som en særlig Art, men som en kun for Kalve 

 mere virulent Varietet af Bacterium coli commune. 



Senere af C. O. Jensen foretagne meget omfattende Undersøgelser, navnlig 

 over de pathogène Coliformers Evne til at forgære forskellige Sukkerarter og der- 

 med beslægtede Stoffer, viste nu, at vi ved Colibacillosen hos Kalve ikke har at 

 gøre med een bestemt Coliform, men at denne Sygdom kan foraarsages af en Række 

 forskellige Coliformer, der afviger fra hinanden derved, at de er i Stand til at for- 

 gære forskellige af de nævnte Stoffer. Endvidere fandt C. O. Jensen, at disse Coli- 

 stammer ogsaa i agghitinatorisk Henseende forholdt sig forskellig, idet et monova- 

 lent Serum, der agglutinerede nogle Stammer slæikt, kunde paavirke andre Stam- 

 mer i langt ringere Grad eller slet ikke; paa samme Maade kunde ogsaa de for- 

 skellige Stammers Immunitetsforhold være afvigende: et Serum, der beskyttede 

 mod Infektion med nogle Stammer, viste sig lidet virksomt eller uvirksomt over- 

 for andre. Det fremgik heraf, at de for Kalve pathogène Colibaciller maa opfattes 

 som en hel Række forskellige Varieteter — et Forhold, som C. O. Jensen ogsaa 

 anfører imod den af Poels fremsatte Anskuelse, at Sygdommen skulde skyldes en 

 bestemt, virulent Art af Colibaciller, der ikke har nogen Forbindelse med de nor- 

 male Tarmbeboere. 



Endelig skal nævnes, at ogsaa Titze og Weichel har udtalt sig angaaende 

 Spørgsmaalel om de kalvepathogene Colibacillers Oprindelse. Navnlig ud fra epi- 

 demiologiske Betragtninger stiller de to Forfattere sig afvisende til Tanken om, al 

 der skulde være nogen nærmere Forbindelse mellem de pathogène og de normalt 

 forekommende Colibaciller. I Særdeleshed anfører de, at Colibacillosen kan op- 



