7 113 



træde i nogle Besætninger, medens den kan være ganske nkendt i andre, til Trods 

 for at disse holdes paa ganske samme Maade som de førstnævnte. Dette skal for- 

 mentlig være Bevis for, al den Maade, paa hvilken Kalvene holdes, ikke spiller 

 nogen Rolle for Opstaaelsen af Sygdommen elier rettere for Opstaaelsen af de viru- 

 lente Baciller; men Titze & Weiciiel synes her ganske at overse det foran omtalte 

 Forhold, at Colibacillerne vedbliver al l)eholde den forøgede Virulens for Kalve, 

 naar de først har antaget denne, og at saadanne virulente Baciller, naar de paa en 

 eller anden Maade indføres i en Besætning, selvfølgelig vil kunne inficere nyfødte 

 Kalve, ogsaa uden at der behoves særlige Momenter (Diætfejl og lignende), saaledes 

 som det sandsynligvis er nødvendigt, for al ikke-pathogene Colibaciller skal kunne 

 opnaa Virulensforøgelse. Naar en Besætning er angrebet af Colibacillose, behøver 

 det altsaa ingenlunde at sige, at Virulensforøgelsen er sket indenfor denne Besæt- 

 ning; men de virulente Baciller kan lige saa vel være indførte udefra. Henvisningen 

 til de epidemiologiske Forhold siger altsaa intet med Hensyn til Spørgsmaalel om 

 de pathogène og de normalt forekommende Colibacillers Identitet. 



Der foreligger saaledes ikke i Literaturen noget, der kan afkræfte den af C. O. 

 Jensen opstillede Formodning om de pathogène Colibacillers nøje Sammenhæng 

 med de normalt forekommende Coliformer; men en. indgaaende Sammenligning 

 mellem disse to Formers Egenskaber er ikke foretaget. Som foran berørt er de 

 pathogène Coliformer ret nøje undersøgt paa flere Omraader; derimod er de hos 

 sunde Kalve normalt forekommende Colibaciller kun meget lidt undersøgte. Naar vi 

 da i det følgende skal gaa nærmere ind paa Sammenligningen mellem de to For- 

 mer, vil det derfor være nødvendigt at underkaste de sidstnævnte en indgaaende 

 Undersøgelse; men for den direkte Sammenlignings Skyld er der ogsaa undersøgt 

 et betydeligt Antal pathogène, fra Colibacillose hos Kalve isolerede Stammer. Vi 

 skal da forst se paa disse og derefter gaa over til at omtale de hos sunde Kalve 

 forekommende Colibaciller, samt de andre til Tyfus-Coligruppen horende Bakterier, 

 som kan træffes hos Kalve. 



I. De for Kalve pathogène Colibaciller. 



Som allerede omtalt er det egentlig kun hos ganske spæde (faa Dage gamle) 

 Kalve, at vi træffer Colibaciller som Sygdomsaarsag. Disse Infektioner kan iøvrigt 

 være af forskellig Natur; men i langt de fleste Tilfælde drejer det sig om en heftig, 

 akut forløbende Tarmbetændelse, under hvilken de pathogène Colibaciller trænger 

 over i Blodbanerne og giver en tydelig udtalt Septikæmi. I ikke faa Tilfælde har 

 vi dog kun at gøre med Tarmbetændelsen alene, idet de paagældende Bakterier 

 ikke trænger over i Blodbanerne; i Reglen træffes de dog i de til Tarmen hørende 



