152 46 



ogsaa at tage Hensyn til Agglutinationsforholdet, naar vi skal bestemme de patho- 

 gène og de hos sunde Kalve normalt forekommende Colibacillers Stilling til hin- 

 anden og undersøge, hvorvidt vi har med en enkelt eller med to forskellige Grupper 

 at gøre; thi i sidste Fald var det dog ikke sandsynligt, at der vilde kunne paavises 

 nogen Overensstemmelse mellem dem i agglutinatorisk Henseende. 



Der er derfor fremstillet en Række Sera med Stammer isoleret fra sunde Kalve. 

 Ved Udvalget af disse Stammer har vi ligesom for de pathogène Stammers Ved- 

 kommende taget Hensyn til Gæringsevnen ; men iøvrigt er Stammerne udtaget vil- 

 kaarlig. Med disse Sera og med et Antal Sera, fremstillet med pathogène Former, 

 er derefter foretaget Agglutinationsprøver overfor en Række pathogène Coli- 

 stamnier (Kalvediarrhoestammer) samt Stammer, der er isolerede fra Tarmen af 

 sunde Kalve. 



Ligesom de pathogène Stammer viste ogsaa de fra sunde Kalve 

 isolerede Stammer sig i høj Grad varierende med Hensyn til at frem- 

 kalde Dannelsen af agglutinerende Antistoffer. Nogle Stammer gav alle- 

 rede efter faa Injektioner Anledning til stærk Agglutininproduktion, medens andre 

 trods langvarig Behandling af Serumdyrene ikke formaaede at fremkalde nævne- 

 værdige Agglutininer. I Reglen taalte Serumdyrene (Kaniner) Indsprøjtningerne godt 

 — som det synes noget bedre end Behandlingen med de pathogène Stammer — navn- 

 lig var Intoksikationstilfælde (Afmagring, Kakeksi eller Lamheder) som Følge af 

 Indsprøjtningerne sjeldne; derimod iagttoges et Par Gange akut, dødelig forløbende 

 Infektion efter intravenøs Injektion med saadanne Stammer. 



Af de foretagne Undersøgelser fremgaar det nu, at de normalt forekom- 

 mende Colistammer ligesom de pathogène Slammer forholder sig 

 meget forskellig indbyrdes med Hensyn til deres Agglutinatio ns- 

 for h old. Selv Stammer, der forgærer ganske ens, kan paavirkes helt forskellig af 

 agglutinerende Sera, og omvendt findes ogsaa Stammer, der forgærer forskellig, men 

 viser sig identiske i agglutinatorisk Henseende, ligesom ogsaa helt identiske Stam- 

 mer (identiske baade med Hensyn til Gæringsevne og Agglutinationsforhold) kan 

 isoleres fra forskellige sunde Kalve. Dette var jo kun, hvad man kunde vente. 

 Ulige vigtigere var det, at der blandt de undersøgte Stammer fra sunde 

 Kalve findes flere, der i agglutinatorisk Henseende viser fuld Over- 

 enstem m else med Stammer isolerede fra Tilfælde af Kalvedia rrhoe. 



I Tabel V og VI er opført de fleste af disse sammenlignende Agglutinationer. 

 I førstnævnte Tabel findes 12 pathogène Stammer (Numrene betegnede med ara- 

 biske Tal) og 2 Stammer isolerede fra Tarmen af sunde Kalve (XIX og XXIV). Med 

 disse 14 Stammer er fremstillet agglutinerende Sera, og samtlige Stammer er der- 

 efter prøvet over for alle disse Sera. Som det fremgaar af Skemaet, har Stamme 

 XXIV kun givet et meget svagt agglutinerende Serum (Titer 1 : 100), og denne Stamme 

 paavirkes heller ikke af noget af de andre Sera (i Fortynding 1 :25); derimod viser 

 Stamme XIX en meget smuk Overensstemmelse med flere af de pathogène Stam- 

 mer, dels saadanne, der forgærer paa samme Maade (7)^3 og 1377) dels andre (599, 



