124 18 



Agglutinindannelse. Medens nogle Slammer allerede efter faa Injektioner havde 

 givet Anledning til en saa kraftig Agglutininproduktion, at det paagældende Serum 

 viste en Titer af 1:10000 eller derover, gav andre en langt svagere Agglutinindan- 

 nelse, og for enkelte Stammers Vedkommende lykkedes det overhovedet ikke trods 

 en langvarig Immunisering at faa dannet nævneværdig Mængde Agglutinin (Serumets 

 Titer 1:10—1:25). 



Hvad Tekniken ved Udførelsen af selve Agglutinationerne angaar, da benytte- 

 des som Antigen i Reglen friske, 18—20 Timer gamle Bouillonkulturer. Af Serum- 

 fortyndinger anvendtes i Reglen følgende Række: 1:100, 1:500, 1:1000, 1:5000 og 

 1:10000. Aflæsningen skete efter 4 Timers Thermostatophold ved 37", og der fore- 

 toges kun makroskopisk Aflæsning. I det følgende betegner xxx: total Bundfæld- 

 ning (Vædsken klar eller næsten klar), xx: Agglutination i store, tydelige Fnug med 

 kun ringe Bundfald, x: makroskopisk synlig Agglutination, men kun mindre Fnug, 

 og Vædsken i det hele uklar, ingen Bundfældning, o belyder: ingen Agglutination. 



Af særlig Interesse var nu det Spørgsmaal, om den Gruppering, som vi fandt 

 ved Gæringsprøverne, ogsaa lod sig opretholde, naar Agglutinationsreaktionen blev 

 lagt til Grund for Inddelingen, om altsaa med andre Ord de Stammer, der for- 

 gærede bestemte af de foran omtalte Stoffer, ogsaa var identiske med Hensyn til 

 deres Agglutinationsforhold — d. v. s. blev paavirkede paa samme Maade og af de 

 samme Sera. Hvis dette var Tilfældet, vilde det i høj Grad tale for, at de til samme 

 Forgæringstype hørende Stammer virkelig ogsaa var fuldtud identiske. 



De til samme Forgæringstype hørende Stammer er derfor først agglutinerede 

 med et Serum fremstillet ved Hjælp af en af disse Stammer. Imidlertid viste det sig 

 meget snart, at Stammer, der for gær ede ganske ens, ofte viste sig forskel- 

 lige i agglutinatorisk Henseende; et Serum, fremstillet ved Hjælp af en Stamme 

 hørende til en bestemt Gæringstype, kunde saaledes paavirke nogle af de til samme 

 Type hørende Stammer lige saa stærkt som den homologe Stamme; men andre Kul- 

 turer med samme Gæringsevne paavirkedes langt svagere, og et stort Antal paavirkedes 

 ofte slet ikke. For nærmere at illustrere dette Forhold skal her anføres de Under- 

 søgelser, som er foretagne indenfor den største og hyppigst forekommende For- 

 gæringstype : Type Ai, og som er opstillede paa Tabel I. Som tidligere nævnt 

 omfatter Materialet for denne Types Vedkommende 131 Kulturer. Med en af disse: 

 Nr. 733 fremstilledes Serum paa en Kanin, og med dette Serum, hvis Titer var c. 

 1 : 10000, agglutineredes alle de 131 Stammer. Der viste sig da herved straks en 

 betydelig Forskel mellem de undersøgte Stammer. Medens 53 af disse agglutinere- 

 des til Titergrænsen af Serum 733, blev 30 Stammer vel paavirkede, men kun i 

 ringere Grad og iøvrigt ret forskellig; de øvrige 48 Stammer blev derimod slet 

 ikke agglutinerede af det nævnte Serum, i hvert Fald ikke af Fortyndingen 1 : 100. 

 For nærmere at undersøge Forholdet fremstilledes derfor agglutinerende Sera med 

 3 af de sidst nævnte Stammer (Nr. 1286, 1216 og 991), der altsaa ikke blev paavir- 

 kede af Serum 733. Med de to førstnævnte lykkedes del at fremstille ret højt aggluti- 

 nerende Sera paa Kaniner (Tiler henholdsvis 1 : 10000 og 1 : 20000); derimod fremkaldte 



