128 22 



disse : Serum 1286 og 1216 i Hovedsagen forholdt sig ens, idet de agglutinerede de 

 samme Stammer paa samme Maade. De to Stammer 1286 og 1216 forholdt sig og- 

 saa ganske ens over for alle de prøvede agghitinerende Sera. 



Sammenlignes nu Resultaterne af Agglutinalionerne med Serum 733 og Serum 

 1286 og 1216, saaledes som de er sammenstillede i Tabel I, vil man se, at en 

 Række Stammer, der agglutinercs af førstnævnte Serum, ikke paavirkes af de to 

 andre, og at en Del Slammer, der ikke agglutineres af Serum 733 agglutineres til 

 Titergrænsen af Serum 1286 og 1216 Dette var kun, hvad man kunde vente, idet 

 jo de to sidstnævnte Sera netop fremstilledes ved Hjælp af Stammer, som ikke paa- 

 virkedes af Serum 733, altsaa var i agglutinatorisk Henseende forskellige fra Stamme 

 733, saaledes al man deraf var berettiget til at vente, at ogsaa de tilsvarende Ag- 

 glulininer vilde vise sig forskellige. Imidlertid viste Forholdene sig at være betyde- 

 lig mere komplicerede. Ligesom vi fandt en Del Stammer, der kun i ringe Grad 

 agglutineredes af Serum 733, saaledes fandtes ogsaa en Del Stammer, der kun paa- 

 virkedes svagt af Serum 1286 og 1216; endvidere var der ikke faa af Stammerne, 

 der agglutineredes lige stærkt (til Titergrænsen) af alle de tre Sera, og endelig blev 

 nogle Kulturer slel ikke paavirkede af noget af disse Sera. 



Blandt disse Kulturer var den oven for omtalte Stamme 991, hvormed der var 

 fremstillet et — om end kun meget svagt — agglutinerende Serum ; med dette prø- 

 vedes nu alle Stammerne. Det viste sig da, at kun et ringe Antal — ialt kun 13 

 af de 131 — blev agglutinerede og kun i Fortyndinger 1 : 25 — 1 : 100. Af de 13 

 Stammer blev nogle — ligesom Stamme 991 — ikke agglutinerede af Serum 733, 

 1286 eller 1216; men andre paavirkedes ret stærkt af det ene eller det andet af disse 

 Sera. Endelig fandtes nogle Stammer, som hverken agglutineredes af Serum 991 

 eller af noget af de andre Sera. 



Resultatet af de foretagne Agglutin a tionsprø ver var altsaa, at vi 

 ved Hjælp af de omtalte 4 Sera (hvoraf de to endda viste sig paa det 

 nærmeste identiske), var i Stand til at adskille de med Hensyn til 

 Gæringsevnen fuldtud identiske 131 Colistammer i en hel Række ag- 

 glutinatorisk forskellige Grupper. Og Sandsynligheden taler for, at vi 

 ved Anvendelse af flere Sera vilde kunne forøge Antallet i betydelig Grad. 



Paa lignende Maade som denne Colitype forholder flere af de andre Typer 

 sig; ogsaa indenfor hver enkelt af dem kan man adskille en Række i agglutina- 

 torisk Henseende forskellige Former. 



Et lige saa vigtigt Spørgsmaal var nu dette, hvorledes de forskellige For- 

 gæringstyper forholdt sig indbyrdes i agglutinatorisk Henseende; thi hvis der 

 fandtes nogen som helst Overensstemmelse mellem Gæringsevnen og Agglutinations- 

 forholdet, maatte forskellig forgærende Former ikke vise sig identiske med Hensyn 

 til Agglutinationen. 



Med det foran omtalte Serum 733 (Type Ai) er derefter foretaget Agglutina- 

 tionsprøve overfor samtlige de til andre Forgæringstyper hørende Stammer; Re- 

 sultaterne er opførte i Tabel II. Det fremgaar heraf, at Former, der hører til 



