25 131 



holdet alene som Gruiifilag for Inddelingen; men vi maa basere denne paa begge 

 disse. Delle fører imidierlid til, al vi maa opstille et meget stort Antal Gruppei-, 

 eftersom hver Forgæringsgruppe falder i et Antal Undergrupper efter Agglutina- 

 tionerne, og forskellig forgærende Former viser sig identiske i deres Agglutinations- 

 forhold ; i Virkeligheden vil en saadan Inddeling blive saa kompliceret, at den ikke 

 vil være praktisk anvendelig. 



Selv om Colibacillerne vel ikke er saa varierende i agglutinatorisk Henseende, 

 at hver enkelt Stamme er noget for sig selv, er de dog saa mangfoldige, at en virke- 

 lig Identificering næppe lader sig sikkert udføre paa Basis af Agglutinationsreak- 

 tionen. Det samme maa i endnu højere Grad siges om den anden Serumreaktion, 

 nemlig 



Komplementbindingsreaktionen. 



Denne Reaktion, der jo for mange andre Bakteriers Vedkommende plejer at 

 følge Agglutinationsreaktionen og ofte yder fortrinlig Nylte ved Identificeringen, 

 viser sig i denne Henseende ganske uanvendelig overfor Coligruppen. 



Undersøgelser over Komplementbindingsreaklionen overfor Coli er foretaget 

 af Altmann, Altmann & Rauth og Amiradzibl Disse Forfattere er naael til del 

 ganske overensstemmende Resultat, at et med en Colistamme fremstillet Imniun- 

 serum kun giver tydelig Komplementbinding med den homologe Stamme, derimod 

 svagere eller slet ingen Binding med heterologe Stammer. Endvidere paaviste de, 

 at de agglutinerende og de komplementbindende Antistoffer var forskellige og uaf- 

 hængige af hinanden, idet et Coliserum, som virkede stærkt agglutinerende, kunde 

 give ganske svag Binding med den samme Stamme, og omvendt, at et Serum kunde 

 give stærk Komplementbinding uden at give Agglutination. 



De Forsøg, jeg har foretaget med de kalvepathogene Colibaciller, har ganske 

 bekræftet de tidligere Undersøgelser. En tydelig Komplementbinding fik 

 man kun frem m e d d e n h o m o 1 o g e S t a m m e ; de h e t e r o 1 o g e S t a m m e r g a v 

 — ganske uanset Agglutina tionsforlioldene -- i Reglen kun ufuld- 

 s t æ n d i g e e 1 1 e r n e g a t i V e B i n d i n g e r. 



Til Forsøgene er anvendt en Del af de samme Sera, som anvendtes til Agglu- 

 tinationsforsøgene — de fleste har været Kaninsera — et Par har været Gedesera. 

 Som Antigen er benyttet friske, c. 18 Timer gamle Bouillonkulturer (Cibils Bouillon), 

 der er dræbt ved Opvarmning til ßO° i \j Time. Dosis har været 0,1 eller 0,2 ccm. 

 Saadant Antigen har i intet Tilfælde i Doser op til 1 ccm virket spontant hæm- 

 mende paa Hæmolysen; derimod virker 24 Timer gamle eller endnu ældre Bouillon- 

 kulturer, saavel som opstemmede Agarkulturer for mange Colistammers Vedkom- 

 mende stærkt spontant hæmmende paa Hæmolysen. Intet af Antigenerne har virket 

 spontant hæmolyserende. 



I det hæmolytiske System er anvendt Gedeblodlegemer og Gedehæmolysin 

 (fremstillet paa Kanin), samt Marsvinekomplement. løvrigt har den anvendte Tek- 

 nik været den almindelig benyttede, kun er der arbejdet med stærkere Fortyndin- 



D. K. D. Vidciisk. Sclsk. Skr., nalurvidcnbli. og miithcm. Al'd.. S. Række. I. 3, 18 



