162 56 



snarere maa man antage, at forskellige Forhold af fysikalisk eller kemisk Natur 

 i Tarmen og Tarmindholdet kan betinge, at een Form faar bedre Livsbetingelser 

 end andre, og saaledes føre til, at denne ene Form faar Overvægten og kommer til 

 at præge Colifloraen. Hermed være imidlertid ikke sagt, at vi betragter Colibacillernes 

 Aggliitinationsforhold — eller de biologiske Egenskaber i det hele taget — som noget 

 absolut konstant; tværtimod vil, som vi allerede ovenfor har bemærket, disse Egen- 

 skaber ogsaa under naturlige Forhold sikkert kunne være Forandringer underkastede 

 (f. Eks. ved Mutation) ; vi har kun, ud fra de Resultater, som vi har fundet ved 

 Undersøgelsen af Colifloraen i Tarmen hos spæde Kalve, villet pege paa, al For- 

 holdene næppe kan forklares saa simpelt, som det er gjort af Escherich og hans 

 Skole. løvrigt maa hele det omtalte Spørgsmaal siges at trænge til en langt mere 

 indgaaende eksperimentel Undersøgelse, end der hidtil er blevet det til Del. 



Hvad Komple meutbindingsreaktione n angaar, da forholdt de fra 

 sunde Kalve stammende Coliformer sig paa ganske tilsvarende Maade som Kalve- 

 diarrhoestammerne — kun overfor det homologe Serum var det muligt at paavise 

 nogen specifik Reaktion, og Metoden har derfor ingen hiteresse ved de sammen- 

 lignende Undersøgelser, der er Tale om her. 



Immunitetsforsøg. 



I det foregaaende har vi altsaa set, at de kalvepatliogene og de normalt fore- 

 kommende Colibaciller til Trods for deres store Variation i det store og hele dog 

 maa siges at stemme ganske overens med Hensyn til deres kulturelle og biologiske 

 Egenskaber. Det staar nu tilbage at undersøge, om ogsaa denne Overensstemmelse 

 strækker sig til disse Rakteriers Immunitetsforhold. De Undersøgelser, som vi har 

 foretaget herover, omfatter kun Forholdene ved den passive Immunitet; vi har 

 med andre Ord undersøgt, hvorvidt Serum fremstillet med pathogène Former virker 

 beskyttende overfor Infektion med Former fra sunde Kalve, og omvendt, om Serum 

 fremstillet ved Hjælp af sidstnævnte Former virker beskyttende overfor kalvepathogene 

 Stammer. Først skal imidlertid kort berøres, hvad der foreligger i Litteraturen om 

 Colibacillernes Immunitetsforhold. 



De Forsøg, der tidligere er foretaget desangaaende, har kun beskæftiget sig med 

 de pathogène Former. De første og grundlæggende Forsøg herover skyldes C. O. 

 Jensen, der paavisle, at man ved at indsprøjte en Colistamme paa et Dyr (Hest) 

 ret let kunde fremstille et Serum, der beskyttede Marsvin mod Infektion med den 

 paagældende Stamme, samt med flere andre Stammer, men som til Gengæld viste 

 sig ganske uvirksomt overfor andre Stammer. Paa Grundlag heraf udarbejdede 

 C. O. Jensen sin Serumbehandling af Kalvediarrhoeii (polyvalent Coliserum). 



JOEST angiver, at det temmelig let lykkedes ham ved Indsprøjtning af Coli- 

 baciller paa Kaniner at fremstille et beskyttende Serum; men han hævder — ganske 

 vist paa Grundlag af et øjensynlig ringe Materiale — at et Coliserum knn beskytter 

 mod den homologe Stamme, medens det overfor andre Stammer er virkningsløst. 



