170 64 



mer kan man b e s k y 1 1 e Mus ved H j æ I p a f S e r a, f r e m stillede in e d kalve- 

 pat bogene Col i s la m mer. 3) Overfor Infektion med ka 1 ve pat bog ene 

 Stammer kan man beskytte Mus ved Hjælp af Sera, fremstillede med 

 Co lis tam mer fra Tarmen af ganske sunde Kalve. Heraf følger, at man 

 maa være berettiget til at sige, at det heller ikke ved Hjælp af Immunitets- 

 forholdet er muligt at adskille de kalve pat bogene og de i Tarmen 

 hos sunde Kalve normalt forekommende Coiiformer fra hinanden. 



Sammenfatter vi nu Resultaterne af alle de i det foregaaende omtalte Under- 

 søgelser, ser vi allsaa, at saavel de patbogene som de normalt forekommende Coli- 

 baciller hver for sig kan være meget varierende med Hensyn til de biologiske 

 Egenskaber, saaledes at vi lige saa lidt kan tale om een virulent Colibacil som 

 om een normalt i Tarmen forekom niende Form; til begge de to nævnte 

 Kategorier hører tværtimod en Række Varieteter, der paa el eller flere Punkter 

 afviger fra hinanden. Men det fremgaar ogsaa tydelig af Undersøgelserne, al de 

 pathogène og de normalt forekommende Former ikke paa Grundlag af de morfo- 

 logiske, kulturelle og biologiske Egenskaber, som vi har undersøgt, lader sig ind- 

 ordne i lo adskilte Grupper; thi vi finder, naar vi netop undtager Pathogenitelen 

 overfor Kalve, ikke noget Karaktertræk, som kan siges at være fælles for de 

 pathogène Former i Modsætning til dem, som vi træffer normalt forekommende 

 hos sunde Kalve; vi savner saaledes ganske Midler til al afgøre, hvorvidt en fore- 

 liggende Colislamme er en pathogen Form eller en uskyldig Tarmmikrob — for- 

 udsat at vi ikke direkte undersøger dens Virkning overfor spæde Kalve. 



Med Hensyn til morfologiske og kulturelle Egenskaber saavel som Gærings- 

 evne har vi fundet fuldkommen Overensstemmelse mellem pathogène og normalt 

 forekommende Colistammer, og angaaende Agglutinations- og Immunitelsforhold, da 

 har vi ligeledes hos en Række af disse Former fundet nøje Overensstemmelse. 

 Det eneste naturlige vil da være, saaledes som C.O.Jensen fra først af 

 har gjort det, at betragte de p a I h o g e n e C o I i b a c i 1 1 e r som almindelige 

 Tar mb«k terier, der under særlige Forhold har erhvervet sig en vis 

 Grad af Virulens. En Virulensforøgelse af denne Art har, saaledes som omtalt 

 i Indledningen, C. O. Jensen kunnet fremkalde eksperimentelt ved at indgive ny- 

 fødte Kalve irriterende Stoffer (forskellige Desinfektionsmidler; kogt Mælk). 



Selv om de Undersøgelser, sum vi har foretaget, i et og alt har bekræftet de 

 af C. O. Jensen fremsatte Anskuelser om de kalvepathogene Colibacillers Stilling 

 til de i Tarmen hos spæde Kalve normalt forekommende Coiiformer, var der 

 maaske dog nogen Grund til at gentage de nysnævnte af C. O. Jensen for c. 20 Aar 

 siden udførte Fodringsforsøg (med irriterende Slolfer) overfor spæde Kalve. Med 

 de Idenlificeringsmidler, som vi nu raader over (Gærings-, Agglutinations- og Immu- 



