G7 173 



ogsaa noget for sig, idet det ilike er lykkedes at fremstille noget Serum, der inde- 

 holder agglutinerende eller komplementbindcnde Antistoffer. Det er denne Form, 

 som vi i Tabellen Side 12 har betegnet som Type Biii. Den er væsentlig taget med 

 der for Oversigtens og Sammenligningens Skyld; i Virkeligheden bør den utvivl- 

 somt holdes ude fra de egentlige Colibaciller. Berettigelsen til at give den en Sær- 

 stilling turde være tilstrækkelig motiveret gennem de ovenfor nævnte Karakteristika: 

 Voksemaaden paa Gelatinen, det fra Coliformerne afvigende Forhold overfor 

 Rhamnose, samt ikke mindst ved dens Forhold i Organismen og de ovenfor 

 omtalte Forandringer, som den giver Anledning til. Disse synes nemlig at være 

 ganske konstante for denne Form, der derimod ikke giver Anledning til 

 Septikæmi. Dette Forhold kan ogsaa eksperimentelt eftervises, idet Fodring 

 af spæde Kalve med smaa Mængder Renkultur af Bakterien (' m — 1 ccm 

 Bouillonkultur) giver Anledning til en heftig, dodelig Diarrhoe med 

 Forandringer, der ganske svarer til de spontane Tilfælde (Enteritis 

 uden Septikæmi). 



Da denne Bakterie ved sin Ubevægelighed og ved Voksemaaden paa Gelatine 

 stemmer overens med Aërogenesbacillerne, har vi stillet den i Nærheden af disse 

 uden dog hermed at ville betegne den som en Aerogenesbacil. Den er nemlig ikke 

 særlig stærkt luftproducerende, men forholder sig i saa Henseende nærmest som Coli. 



Bakterier, som i enhver Henseende stemmer o \' e r e n s med denne 

 særlige, a ë r o g e n e s - 1 i g n e n d e Form, har vi nu p a a v i s t i Tarmen hos 

 3 sunde, c. 24 Timer gamle Kalve (Kalv XVI, XVII, og XVIII), alle stammende 

 fra samme Besætning (Sofiendal). Hos den ene af disse Kalve (Kalv XVI) fandtes 

 de paagældende Former kun i Tyndtarmen, hos de to andre derimod i alle Tarm- 

 afsnit samt i Loben og i dominerende Antal. Hos en fjerde Kalv fra samme Be- 

 sætning saavelsom hos alle de andre undersøgte Kalve forekom denne Bakterie- 

 form ikke. 



De hos de 8 sunde Kalve isolerede Stammer var som nævnt ganske identiske 

 med de fra Tilfælde af Kalvediarrhoe isolerede og for Kalve afgjort pathogène 

 Stammer. Ligesom disse var de stedse ubevægelige selv i ganske friske Kullurer, 

 og paa saavel Agar som især paa Gelatine udmærkede de sig ved en meget slimet- 

 fugtig Vækst; de isolerede Kolonier var store, saftige, slimede, stærkt hvælvede, 

 kredsrunde og hvide af Farve. Overfor Rhamnose forholdt de sig som de patho- 

 gène Stammer. Hvad de serologiske Forhold angaar, da lykkedes det ikke at frem- 

 stille et brugbart agglutinerende Serum paa Kaniner til Trods for langvarig Behand- 

 ling af Serumdyrene. Selv i Fortynding 1:20 fremkom der ingen tydelig Agglutina- 

 tion. Ogsaa i denne Henseende stemmer de fra sunde Kalve isolerede Stammer 

 overens med de pathogène. For Mus var disse Stammer ikke pathogène selv ved 

 intraperitoneal Indsprøjtning af 0,1 ccm. 



I del hele taget maa allsaa Forholdet mellem de normalt forekommende og 

 de pathogène Stammer af denne Gruppe siges at væn-e et ganske lignende som for 

 de egentlige Colibacillers Vedkommende. 



23* 



