146 40 



Del af Fordøjelseskanalen stammende Coliformer besidder en meget stærk Gærings- 

 evne, medens de fra Rectum isolerede kun er meget lidt forgærende. Det fremgaar 

 ikke af Afhandlingen, hvad der menes med „meget stærk" eller „meget ringe" 

 Gæringsevne — om dette udtrykker en mere eller mindre vidtgaaende Sønderdeling 

 af den enkelte Sukkerart (f. Eks. stor eller ringe Luftudvikling), eller om det drejer 

 sig om Evnen til at spalte et stort eller ringe Antal forskellige StofTer. Saavidt det 

 kan ses, mener Fischer, at der under Colibacillernes Passage gennem Fordøjelses- 

 kanalen sker en Forandring af deres Gæringsevne, saa at de fra meget stærkt for- 

 gærende i de forreste Afsnit omdannes til svagt forgærende i de bageste Afsnit. En 

 Forskel paa Colifloraen i de forreste og bageste Tarmafsnit, som den af Fischer 

 angivne har jeg, som det fremgaar af foranstaaende, ikke kunnet iagttage. 



Betragter vi Colifloraen hos Kalve stammende fra samme Besætning, kan vi 

 ogsaa i flere Tilfælde paavise en vis Overensstemmelse. Saaledes findes hos Kal- 

 vene I, II og III, der alle stammer fra samme Besætning, samme Colitype (Biv) i 

 alle Tarmafsnit, og hos to af Kalvene findes denne Type absolut dominerende. Hos 

 en fjerde Kalv fra samme Besætning fandtes derimod andre Colityper. Hos Kal- 

 vene V, VI og VII, der alle stammer fra en anden Besætning, finder vi paa samme 

 Maade Type An forekommende i alle Tarmafsnit og absolut dominerende; denne 

 Type er derimod hos alle de fra andre Besætninger undersøgte Kalve kun fundet 

 ganske enkelte Gange. Ogsaa hos de fra en tredje Besætning stammende 6 Kalve 

 (X — XV) har vi kunnet paavise en bestemt Type: Ai, der hos de fem Kalve er paa- 

 vist i samtlige Tarmafsnit, medens den hos den sjette Kalv (Kalv X) kun paavistes 

 i Tyndtarmen, ikke i Blind- og Stortarm. Endelig kan det i denne Forbindelse 

 anføres, at vi hos tre Kalve (XVI, XVII og XVIII) fra en fjerde Besætning har fun- 

 det den med Biii betegnede, aërogeneslignende Type, som ikke er paavist hos 

 nogle af de fra andre Besætninger stammende Kalve. 



Uden at drage bestemte Slutninger af disse Fund kan man vel sige, at disse 

 lyder paa, at der indenfor en Besætning — i hvert Fald i et vist Tidsrum - kan 

 findes en ret ensartet Coliflora hos de forskellige Kalve, saaledes at en Colitype kan 

 optræde med en vis Konstans indenfor den enkelte Besætning. 



Hvad enten vi gaar ud fra, at de hos samme Kalv forekommende og paa samme 

 Maade forgærende Colistammer er fuldtud identiske Former, eller vi lader Spørgs- 

 maalet om den fuldstændige Identitet ude af Betragtning, saa er det i hvert Fald 

 et ret overraskende Faktum, at vi ret jævnlig hos baade spæde og ældre Kalve kan 

 træffe saa at sige Renkultur af een Colitype, enten gennem hele Tarmen eller i en- 

 kelte Afsnit af denne. Mest overraskende er det unægtelig, at dette Forhold kan 

 træffes hos ældre (c. '/a Aar gamle) Dyr, saaledes som vi har paavist det i fire 

 Tilfælde (Kalvene XXVIII, XXIX, XXXI og XXXII); thi her kunde man netop vente 

 at trætTe en særlig blandet Flora. Det er jo nemlig utvivlsomt, at saadanne Dyr 

 har haft Lejlighed til at optage mange forskellige Coliformer med Føden og i det 

 hele gennem Opholdet i Stalden, hvorved de uundgaaelig maa komme til at optage 

 Fæcespartikler fra et slørre eller mindre Antal af de i Stalden værende Dyr. Selv 



