14 



Hatten u. hiunaktig, först äggrund, sedan utplattad, med bred, 

 köttig puckel, hvit eller gul; foten flockullig; ringen lossnande; la- 

 mellerna slutligen långt skilda från foten, hvita. 



b. Ringen uppstigande. 



23. L. carcharias (Pers.) Fr. Pers. Icon. pict. t. 5, 

 f. 1—3. 



Hatten och den småfjälliga foten blekt köttröda; la- 

 mellerna vidfästade. 



Barrskog., a. 8—11. Ryssl.; FinL; Skand. 



Hatten köttig, först kuUrig, sedan platt, pucklig, grynig; foten 

 först fylld, sedan ihålig, med n. lökformig bas; lamellerna snöhvita. 



24. L. cinnabarina (Alb. & Schw.) Fr. 



Hatten grynmjölig, oföränderligt cinnoberröd; lamel- 

 lerna fria. 



Berg. barrskog., h. o. d. 8 — 10. RyssL; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, utplattad, trubbig, 5 — 10 cm. bred; foten fylld, 

 vid basen u. löklikt uppsvälld, nedanom ringen rödfjällig; lamellerna 

 lancettlika, hvita. Köttet blekt. Smaken mild. 



* Terreyi Berk. et Br. 



Mindre ; hatten mera kullrig, orangegul med smultronröd 

 anstrykning; foten n. jemntjock; lamellerna breda, bukiga. 

 Sandjord, r. Ryssl. (Sibir.); Finl.? 



25. L. granulosa (Batsch.) Fr. Batsch. t. 6, f. 24. 

 Hatten rostbrun eller mörkt rödbrun, torr blekt ljus- 

 grå; lamellerna n. vidfästade. 



Öppn. ställ., r. Finl.; Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan plattad, med trubbig puckel, 

 grynmjölig; foten först fylld, sedan ihålig, n. jemntjock, småfjällig; 

 lamellerna hvita. 



