18 



4. Armillaria. Fr. — Ringskifling. 



* Lamellerna urnupna; foten köttig. 



1. Arm. bulbigera (Alb. & Schw.) Fr. Icon. t. 26, f. 2. 

 Hatten rödaktigt lergul eller blekt kanelbrun, stundom 



blek; ringen lös, af n. spindelnätlik väfnad, sned, förgäng- 

 lig, hvit; foten hvit, vid basen utsvälld till en rund, kan- 

 tad knöl. 



Skog., h. o. d. 8, 9. Ryssl; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan plattad, slät, fuktig, i kan- 

 ten af hyllets lemniugar fintrådig, 8 — 10 cm. bred; foten fylld, säl- 

 lan ihålig, jemntjock, fintrådig, blek, 5 — 8 cm. lång, 10 — 15 mm. 

 tjock; lamellerna urnupna, n. tättsittande, breda, först blekbvita, slut- 

 ligen n. af hattens färg; sporerna 7 — -10 mmm. långa, 4 — 5 mmm. 

 tjocka. Har ingen lukt, men god smak och kan utan olägenhet för- 

 täras. — Ag. cupreus Secr.; Ag. maUeipes Lasch. 



2. Arm. phoenicea Fr. 



Hatten glatt, klibbig; foten fylld, rödtrådig. 

 Fukt. st. i skog., r. 8. Ryssl. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt, trubbig, smultron- 

 eller tegelröd, 4 — 7 cm. bred; foten vid basen uppsvälld till 

 en okantad knöl, uppåt n. afsmalnande, 10 — 15 cm. lång; ringen 

 tunn, snart försvinnande; lamellerna fria, tättsittande, hvita. Lukten 

 vämjelig. 



3. Arm. focalis Fr. 



Brandgul; hattens hud silkeshårig eller fintrådig; lamel- 

 lerna tättsittande, smala. 



Skog., r. Ryssl. (Sibir.); Skand. (Upland). 



Hatten köttig, mjuk, först kullrig, sedan platt, trubbig, n. slät, 

 n. glänsande, 10 — 15 cm. bred; foten tät, jemntjock, trasigt tra- 

 dig, hvit, stötande i brandgult, omkr. 8 cm. hög, 3 cm. tjock; 

 ringen belägen midt på foten, sned; lamellerna n. fria, hvita, äl- 

 dre bleka. 



