62 



lång, omkr. 7 mm. tjock; lamellerna först fastväxta, sedan nedlöpande, 

 baktill jemnt afsmalnande, n. glesa. 



16. Cl. venustissima Fr. Icon. t. 50, f. 2. 



Hatten glänsande, mörkt orangegul; foten af hattens 



färg, men ljusare; lamellerna ljust orangegula. 



På hög. af granbarr, i Upsala bot. trädgård. 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan platt, regulier, trubbig 

 eller äldre n. naflad, slät, urbleknande, med än jemn och slät, än 

 naggad eller krusigt tandad kant, 3 — 5 cm. bred; foten först fylld, 

 sedan ihålig, jerantjock, glatt, vid basen hvitluden; lamellerna nedlö- 

 pande, n. glesa. 



17. Cl. rivulosa (Pers.) Fr. 



Hatten urbleknande, glatt, betäckt af ett fint, hvitak- 

 tigt stoft, slutligen med vattenaktiga sprickor; foten och de 

 breda lamellerna hvita, stötande i köttrödt. 



Vägkant., r. 8, 9. Finl.; Skand. 



Hatten n. kompakt, kullrig, äldre platt, nedtryckt, trubbig, blekt 

 köttröd, rödbrunaktig, torr bvitaktig, 3 — 4 cm. bred; foten fylld, seg, 

 elastisk, n. fintrådig, 3 — 4 cm. lång, 6 — 7 mm. tjock; lamellerna fast- 

 växta, äldre nedlöpande, n. tättsittande. Lukten behaglig; smaken mild. 

 Anträffas på senhösten större, tufvig, med vågböjd och flikig kant. 



-j--|-+ Hatten ler- eller sämskfärgad. 



18. Cl. subalutacea (Batsch.) Fr. Batsch. f. 194. 



Hatten blekaktig, torr gulaktig eller blekt sämskfär- 

 gad, urbleknande, hvitaktig; lamellerna fastväxta, slutligen 

 n. nedlöpande, hvitaktiga eller bleka. 



Lund., r. 8, 9. Ryssl.; Finl., Skand. 



Hatten köttig, mjuk, först kullrig, sedan platt eller nedtryckt, 

 trubbig, glatt, 3 — 5 cm. bred; foten fylld, fast, elastisk, jemntjock 

 eller uppåt afsmalnande, glatt, upprätt eller uppstigande, blekaktig, 

 med dragning i halmgult, 3 — 6 cm. lång, 4 — 7 mm. tjock; lamel- 

 lerna breda, glesa. Lukten svag, lik den af anis, eller ingen. 



