69 



35. Cl. aggregata (Schaeff.) Fr. Schaeff. t. 305, 306. 

 Hatten med teckniDgar i form af n. silkeshåriga streck, 



först gulblek eller grå, sedan rödbrunaktig; lamellerna först 

 köttröda, sedan ljusgulaktiga. 



Ekskog., r. Skand, (Skåne). 



Hatten köttig, först kullrig och pucklig, sodau utbredd och ned- 

 tryckt, likformig, oregelbunden, bugtbräddad, ofta excentrisk, flikig, 

 glänsande, slutligen urbleknande, enl. Secr. med mörkare n. bruna 

 fläckar, 9 — 12 cm. bred; foten fylld, nedåt afsmalnande, n. fintrådig, 

 ojemn, krökt, hoptryckt; lamellerna ojemnt nedlöpande, tättsittande. 

 Tufvig; vek. 



Var. parva Fr. 



Mindre och spädare, med smutsgrå lameller. 



36. Cl. elixa (Sovv.) Fr. Sow. t. 172. 



Hatten olikformig, bugtbräddad, pucklig, sotbrun, ur- 

 bleknande; lamellerna glesa, hvita. 

 Skog., r. Skand. (Upsala). 



Hatten i midten köttig, kullrig, äldre platt eller nedtryckt, teck- 

 nad med otydliga strimmor eller streck, äldre och urblekt n. hvitaktig, 

 5 — 8 cm. bred; foten tät, i toppen luddig, smutsgrå, omkr. 5 cm. 

 lång, 1 — 2 cm. tjock; lamellerna ojemnt nedlöpande, genom tvärädror 

 förenade, 4 ram. breda. Enstaka. 



37. Cl. fumosa (Pers.) Fr. Icon. t. 54, f. 2. 



Nästan broskartad; hatten i förstone brun, sedan gul- 

 blek, torr mörkgrå; foten hvitaktig; lamellerna gulbleka el- 

 ler gråhvita. 



Barr- och löfskog., h. o. d. 8 — 10. Ryssl.; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt, trubbig, regelbunden 

 eller vågböjd, slät, bar, urbleknande, n. hygrofan, 3 — 8 cm. bred; 

 foten tät eller fylld, n. jemntjock, ofta krökt eller skrufvriden, glatt, 

 i toppen mer eller mindre hvitmjölig, smutsigt hvit, 5 — 8 cm. lång, 

 5 — 10 mm. tjock; lamellerna (hos regelbundna indiv.) fastväxta, (hos 



