70 



oregelbundna) här nedlöpande, der afrundade, tättsittande, sinsemellan 

 fria. Stjf; ofta tufvig. 



38. Cl. humosa Fr. 



Tufvig, spröd; hattarne bruna; foten n. ihålig, hvitak- 

 tig eller n. gulaktig; lamellerna fastväxta, åt båda ändarne 

 afsmalnande, hvita. 



Mulljord, r. 10—12. Skand. 



Hattarne köttiga, tunna, platta, trubbiga, bugtbräddade, glatta, 

 icke urbleknande 2 — 3 cm. breda; fötterna vid basen alldeles ihop- 

 växta, laterala, uppstigande, 2 — 3 cm. höga, omkr. 5 mm. tjocka; 

 lamellerna n. tättsittande, tunna, 2 mm. breda. 



39. Cl. opaca (With.) Fr. Sow. t. 142. 



Hvit; hatten glanslös, betäckt af ett m. fint, glänsande 



ludd; foten fylld; lamellerna mycket tättsittande, hvita. 



Skog., r. Hyssl.; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, kullrig, utbredd, pucklig, bugtbräddad, slät, 6 — 9 

 cm. bred; foten ojemn, vanl. flerböjd, n, fintrådig, vid basen luden, 

 9 cm. lång, 1 — 2 cm. tjock; lamellerna fastväxta, n. nedlöpande. 

 Mycket nära beslägtad med Clit. cerussata. An tufvig, än enkel, 

 ensam. 



C. Hatten djupt naflad eller trattlik; lamellerna ned- 

 stigande, långt och ojemnt nedlöpande. 



+ Hatten färgad eller blek, beklädd med inväxt ludd 

 eller silkeshårig, vatteninsugande, icke fuktig. 



40. Cl. gigantea (Sow.) Fr. Sv. Svamp. t. 86. — Jätte 

 — Trattskifling. 



Hatten hvit, stötande i smutsgult, eller sämskfärgad, 

 tunn, med fårad kant; foten tät, kort och tjock, glatt. 



Bördig ängsmark, r. 9. Skand. (Upsala, Stockholm, 

 Femsjö etc). 



Hatten köttig, tunn, redan i sin yngre ålder nedtryckt, äldre 



