94 



8. Ph. furvellus Karst. 



Hatten svart eller blågrå, med svartaktig anstrykning, 

 äldre gulblek, med dragning i brunt. 



Stamm. af rönn, björk, asp, vide, h. o. d. 10 — 1. Finl.; 



Skand. 



Större än föreg., urbleknande; sporerna 6 — 9 mmra. långa, 4 — 5 

 mmm. tjocka. 



9. Ph. mustialensis Karst. 



Hatten svart, inuti n. gelatinös, hvitluden; lamellerna 

 glesa, smala, s vartaktiga eller brungrå. 



Furustamm., r. 11, 12. Finl. (Mustiala). 



Hatten n. köttig, upp- och nervänd, sittande eller försedd med 

 mycket kort, lateral fot, 1 — 1,5 cm. bred; sporerna elliptiska, 6 — 8 

 mmra. långa, 4 mmm. tjocka. 



10. Ph. applicatus (Batsch.) Karst. Batsch. f. 125. 



Mörkt askgrå; hatten skållik, beklädd med en gelati- 

 nös hinna, n. strimmig, n. fiumjölig; lamellerna af hattens 

 färg, men ljusare. 



Murken ved, synnerligen af vide, höst och vår. Ryssl.; 



Finl.; Skand. 



Hatten n. hinuaktig, teml. fast, först upp- och nervänd, sedan 

 tillbakaböjd, vanl. sittande, vid basen luden, 3 — 6 mm. bred; lamel- 

 lerna få, breda, teml. tjocka, glesa. 



*** Hatten hinnaktig, torr. 



11. Ph. striatulus (Fr.) Karst. Fr. Icon. t. 89, f. 5. 

 Ljust askgrå; hatten mycket späd och tunn, strimmig, 



glatt; lamellerna få. 



Murken ved, helst af barrträd, h. o. d. Vår- höst. Finl.; 

 Skand. 



Hatten sittande, n. skållik, 5 — 7 cm. bred; lamellerna glesa, 

 breda. — Ag. memhranacens Scop.; Ag. striato-pelliicldus Pers. 



