110 



Hatten n. liiniiaktig, klocklik, 3 — G cm. bred; foten i väta n. 

 slipprig, torr glänsande, glatt, vid basen luden, 6 — 9 cm. lång; lamel- 

 lerna fastväxta, u. glesa, hvita, stötande i något hvitblått, stundom 

 n. askgrå; sporerna 8 — 10 mmm. långa, G — 7 mmm. tjocka. Tufvig. 



39. M. ammoniaca P'r. 



Starkt luktande af salpeter; hatten pucklig, bar, mör- 

 kare färgad i niidten, glanslös; foten nedåt rotlikt förlängd. 

 Jord. 9, 10. Skand. 



Hatten hinnaktig, kägellik, spetsig, äldre utbredd, brun, svart- 

 aktig eller askgrå, mot kanten blekare, strimmig; foten teml. fast, 

 jemutjock, slät, glatt, styf och rak, torr, hvitaktig, icke gulaktig, 3 — G 

 cm. hög, 1 — 2 mm. tjock; lamellerna fastväxta, jemnbrcda, glesa, 

 sinsemellan fria, hvitaktiga eller grå. Enslig. 



40. M. metata Fr. Paul. t. 99, f. 8. 



Mjuk, svagt luktande; hatten torr slät glanslös hvitak- 

 tig; lamellerna tunna, hvitaktiga. 



Barrskog., bland mossa, på senhöst, a. Ryssl.; Finl.; 

 Skand. 



Hatten u. hinuaktig, mjuk, trubbig, i fuktig väderlek strim- 

 mig och askgrå, 1 — 2 cm. bred; foten fast, slät, glatt, vid basen fin- 

 trådig, hvitgrå, G — 9 cm. lång; lamellerna fastväxta, sinsemellan fria, 

 jemnbreda, teml. glesa. Var. med blekröd eller blekgul hatt. 



41. M. rigidula Karst. 



Svagt luktande af salpeter; hatten brungrå, torr hvit- 

 aktig, n. glänsande; foten på midten hoptryckt, hvit, med 

 kort rotlik förlängning; lamellerna gråhvita. 



Sandjord, vägkant., r. 9. Finl. (Mustiala). 



Hatten först kullrig och n. puckelbärande, sedan utbredd, n. 

 hinnaktig, till midten strimmig, glatt, gråbrun eller blekbrun, torr 

 urblekt och hvitaktig, 1,5 — 2,5 cm. bred; foten n. styf, pipig, glatt, 

 alldeles slät, vid basen n. filtluden, 4-7 cm. lång, i toppen 2 — 3 

 mm., på midten omkring 4 mm. tjock; lamellerna fastväxta, med en 



