145 



rödt, sedan hvitaktigt; foten utdraget kägellik, striiiimig, röd- 

 brun; lamellerna naggade, hvita. 



Skog., a. 7—10. Ryssl.; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan utbredd, pncklig, slät, glatt, 

 fuktig, mjuk, till färgen m. föränderlig, 5 — 10 cm. bred; foten n. 

 fylld, beklädd med en styf, broskartad hud, än naken {Ag. leiicoph.illus 

 Pers.), än helt och hållet luden (Jg. trichoptts Pers.), 6 — 10 cm. 

 lång, i toppen 4 — 7 mm., vid basen 2 — 3 cm. tjock; lamellerna n. 

 fria, tättsittande ; sporerna 7 — 9 mmm. långa, 4 — 5 mmm. tjocka. 

 Hatten stundom gulblek, med eller utan brun anstrykning, gul- eller 

 hvitblek; foten äfven stundom brunaktig. 



13. C. ephippium Fr. 



Hatten i midten kaffebrun, i omkretsen hvitaktig, n. 

 klibbig, till midten genomskinligt strimmig; foten hvit; la- 

 mellerna hvita, förenade genom tvärådror. 



Skog., r. 9, 10. Skand. (Upsala). 



Hatten n. hinnaktig, först kullrig, sedan platt, trubbig, spröd, 

 icke hygrofan, 6 — 9 cm. bred; foten ihålig, glatt, strimmig, uppåt 

 afsmalnandc, stundom hoptryckt, 3 — 6 cm. lång; lamellerna trubbigt 

 fastväxta, lossnande, vanl. krusiga, tättsittande, tunna, helbräddade. 



14. C. asema Fr. 



Hatten hygrofan, gulblek, torr hvitaktig; köttet vatten- 

 aktigt, mörkgrått, torrt hvitt; foten strimmig, gulblek. 

 Bland löf, h. o. d. 6—11. Ryssl.; Finl; Skand. 



Hatten köttig, tunn, pucklig, vattenaktig, hygrofan, i kanten 

 strimmig; foten ihålig, n. jerantjock; lamellerna fria, m. tättsittande, 

 jemnbreda, helbräddade, hvitaktiga. 



15. C. stridula Fr. Icon. t. 62, f. 2. 



Hatten slät, fuktig, hygrofan, sotbrun, stötande i svart, 

 urbleknande; foten gulblek, stötande i brunt; lamellerna 

 snöhvita. 



10 



