149 



Hatten n. köttig, kullrig, seg, 2 — 3 cm. bred; foten pipig, 

 styf, lång, med fintrådig rotlik förlängning, 4 — 15 cm. lång, omkr. 2 

 mm. tjock; lamellerna fastväxta, glesa, helbräddade. 



25. C. molochina Fr. 



Hatten i fuktig väderlek klibbig, kanelbrun, med drag- 

 ning i ljust brandgult, mjuk; foten af hattens färg, men ble- 

 kare, torr hvitluden; lamellerna i eggen sågade. 



Barrskog., på förmultn. stamm., gren. och barr. 11. 

 Finl. (Mustiala); Skand. 



Hatten köttig, seg, först kullrig, sedan utbredd, med en liten, 



vårtlik knöl, i kanten rynkig och strimmig, 3 — 4 cm. bred; foten 



jemntjock eller vid basen n. utsvälld, styf och rak; lamellerna slutl. 



fria, glesa, teml. breda, hvitaktiga. — Ag. conjluens var. Alb. 



& SCHW. 



26. C. stipitaria Fr. Bull. t. 522, f. 2, 



Hatten naflad, småfjällig och sammetshårig eller brun- 

 trådig; foten dadelfärgad, kort sträfhårig eller fintrådig. 



Strån, qvistar, gräsrötter, r. 10, 11. Skand. (Skåne, 

 Ostergöthland, Upland). 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan platt, hvitaktig, ofta i 

 midten brunaktig, omkr. 1 cm. bred; foten först fylld, sedan pipig, 

 seg, jemntjock, stundom flerböjd, 3 — 6 cm. läng, 2 mm. tjock; la- 

 mellerna lossnande, fria, bukiga, n. glesa, breda, hvarannan half, 

 hvita. — Äg. caiäicinaUs Bull.; Ag. scahelliis Alb. & Schw. 



27. C. Sobolewskii Wein3i. 



Hatten hvitmjölig, med trubbig puckel; foten brunak- 

 tig, glänsande, hvittrådig eller glatt. 



Torfaktig jord, r. 8. Ryssl. (S:t Petersburg). 



Enslig. Hatten n. hinnaktig, hemisferisk, spröd, först hvit, se- 

 dan ljust blekröd; foten pipig, smal, spenslig, seg nedanom hatten 

 hvit, för öfrigt brunaktig, o — 7 cm. lång; lamellerna fria, bukiga, 

 n. glesa, hvita. 



