159 



Gräsbev. st. i skogstrakt. 10—11. Finl. (Mustiala); 

 Skand. 



Hatten köttigt broskartad, föst kullrig, sedan utbredd, än puc- 

 kelbärande, än nedtryckt, ofta oregelbunden och vågig, slät eller längs 

 kanterna glatt, i början brun, glänsande, äldre och torr grå och glans- 

 lös, orakr. 4 era. bred; foten broskartad, ofta hoptryckt, olikformig, 

 upptill n. afsmalnande, i toppen fjällmjölig, onikr. 4 cm. lång, 3 — 4 

 mm. tjock; lamellerna vidfästade, lossnande, teml. breda, i början 

 sinsemellan fria, hvitaktiga, älldre n. grå. 



Var. Cornui Karst. 



Tufvig; hatten striinmig, hygrofan, blekbrun eller blekt 

 gulblå, med svartaktig puckel, torr urbleknande 1 — 2 cm. 

 bred; foten först fylld, sedan n. pipig, vid basen uppstigande, 

 blek, 2 — 4 cm. lång, 1 — 2 mm. tjock, vid basen n. luden; 

 lamellerna fastväxta, glesa, breda. 



Växtleran., r. 10. Finl. (Mustiala). 



55. C. daemonica Karst. 



Hatten gulblek, med stark dragning åt brunt, i midten 

 n. svartaktig, torr blek, med n. slät kant, tecknad med fina, 

 greniga streck; foten pipig, glatt, vid basen borsthårig, vå- 

 gig, blek; lamellerna vid beröring svartnande. 



Barrskog., r. 9, 10. Finl. (Mustiala). 



Hatten n. hinnaktig, först kullrig, sedan platt, cirkelformig, n. 

 pucklig, bar, glatt, ända till 5 cm. bred; foten jemntjock, vid basen 

 n. utsvälld, flerböjd, i toppen n. fint flockullig, 6 — 9 cm. lång, omkr. 

 4 mm. tjock; lamellerna fastväxta, tättsittande, smala, smutsigt bleka, 

 ofta med sotbrun anstrykning; sporerna elliptiska, 8 — 10 mmm. långa, 

 4 — 5 mmm. tjocka. Lukten lik den af nymalet mjöl, men svag. 



56. C. ozes Fr. 



Starkt luktande af nymalet mjöl; hatten bar, glatt, i 

 väta gråbrun, i torr väderlek urblekt blekbrun eller n. ler- 

 färgad, i kanten striinmig; foten först märgfuU, sedan pipig. 



