166 



kig eller fjällig, 6 — 9 cm. bred; foteu tät, tågig, styf, hvitluddig, ned- 

 till hvituUig, än lång och spenslig, än kortare och tjockare, jemn- 

 tjock, stundom bukig, 6 — 9 cm. lång, 7 mm. tjock; lamellerna fria, 

 baktill förenade, glesa, teml. tjocka. Sannolikt giftig. — Ag. reti- 

 pes Lasch. 



2. Mar. porreus (Pers.) Fr. 



Lukten liknande den af lök; hatten i kanten strimmig, 

 smutsigt gulaktig, torr blekaktig; foten brun, med stark drag- 

 ning åt rödt; lamellerna glesa, fasta, ljusgulaktiga, äldre 

 blekaktiga. 



Löfskog. 10, 11. Skand. . 



Hatten läderartadt hinnaktig, först kullrig, sedan platt, trubbig, 

 vek, slät, enfärgad, 3 — 6 cm. bred; foteu fylld, äldre ihålig, seg, 

 saftlös, mot toppen och basen tilltjocknande, finluden, vid basen luden, 

 8 — 9 cm. läng; lamellerna slutl. fria. — Ag. alliaceus Sow. 



3. M. faeniculaceus Fr. — Fenkols-Brosksv. 



Mild; hatten blekhvit; foten glatt, blekaktig, med afbi- 

 ten, rödbrun, kort sträfhårig bas. 

 Skogstr., vid väg., r. Skand. 



Hatten n. köttig, seg, först kullrig och pucklig, sedan platt och 

 nedtryckt, n. slät, 2 — 4 cm. bred; foten tågig, först fylld, sedan ihå- 

 lig, n. jemntjock eller upp- och nedtill n. utsvälld; lamellerna vid- 

 fästade, breda, tjocka, glesa, hvitaktiga. Användbar som krydda. 

 Luktar som fenkol. 



b. Foten vid basen bar. 



4. M. oreades (Bolt.) Fr. Sv. Svamp. t. 31. — Nej- 

 lik — Brosksv. 



Hatten blekt köttfärgad, äldre urblekt hvitaktig; fo- 

 ten tät, jemntjock, beklädd med ett lätt afskrapadt lager af 

 ludd, blek. 



Torra back., gräsväxt, fält, a. 5 — 11. Ryssl.; Finl.; 

 Skand. 



