170 



13. M. archyropus Fr. Pers. Myc. eur. III. t. 25, f. 4. 

 Hatten blek; foten styf och rak, blekt rödbrimaktig, 



beklädd med ett lager af hvitt, nijöligt ludd. 



Bland eklöf. Ryssl. (Perm.) enligt Sorokin. 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan platt eller nedtryckt, glatt, 

 sämskfärgad, 2 — 3 cm. bred; foten sliitl. ihålig; lamellerna vidfästade, 

 lossnande, bleka. Tufvig; luktlös. 



14. M. impudicus Fr. 



Stinkande; hatten i kanten strimmig eller n. veckad, 

 mörkt rödbrun, torr urbleknande; foten i väta rödbrun, vio- 

 lett röd eller ljust purpurfärgad, torr öfverallt hvitluden, 

 nedtill bar och rotlikt förlängd. 



På och vid tallstubb., r. Skand. (Småland, Upland). 



Hatten n. köttig, mjuk, seg, först kullrig, sedan platt och ned- 

 tryckt, i kanten hinnaktig, slutl. veckad och blekare, 2 — 3 cm. bred; 

 foten pipig, jemntjock, 5 — 6 cm. lång, 2 — 3 mm. tjock; lamellerna 

 n. fria, bukiga, i början blekröda, sedan hvitaktiga. 



15. M. saxatilis Fr. 



Hatten rödlätt; foten glatt, i toppen pudrad, rödlätt; 

 lamellerna trubbigt fastväxta, hvitaktiga. 



Skog., under större sten., r. 11. Skand. 



Hatten u. hinnaktig, i midten nedtryckt och slät, i kanten 

 strimmig, glatt, 1 — 2 cm. bred; foten pipig, slät, jemntjock, styf och 

 rak, vid basen finluden, 3 — 4 cm. lång, omkr. 2 mm. tjock; lamel- 

 lerna n. glesa, torra krusiga, 2 mm. breda. 



fff Foten kort, icke rotlikt förlängd, utan liksom in- 

 ympad i matrix (qvistar, ris, rötter o. s. v.), 

 a. P^oten upptill alldeles glatt, glänsande. 



16. M. scorodonius Fr. Sv. Svamp. t. 32. — Lök- 

 Brosksv. 



Lökluktande; hatten yngre ljust rödbrun, äldre hvitak- 



