172 



brunt saflransgul; foten hornartad, glänsande kastaniebrun; 

 lamellerna fria, äldre blekt sämskfärgade. 



Jord, bland löf, äfven på stubb,, r. Skand. (Upsala). 



N. tufvig; hatten n. köttig, först klocklik, sedan utbredd, trub- 

 big, slät, glatt, urbleknande, onikr. 3 em. bred; foten pipig» m. 

 styf, jemntjock, slät, glatt, i toppen hvitaktig, nedtill beklädd med 

 ett tjockt lager af hvitaktigt ludd, 10 — 15 cm. lång, 4 — 5 mm. 

 tjock; lamellerna fria, glesa, breda, vaul. förenade genom tvärådror, 

 först hvita, sedan blekaktiga. — Ag. rigidus Lasch., 3Iyc. cohae- 

 rens Fr. 



20. M. langvidus (Lasch.) Fr. Pers. Myc. eur. III, 

 t. 26, f. 6. 



Hvitblek; hatten luddig, rynkigt fårad; foten uppåt till- 

 tjocknande; lamellerna smala hvita. 



Qvistar, äfven vid vägkant., r. Skand. (Femsjö). 



Hatten u. köttig, kullrig, med en låg, bred upphöjning eller 

 mindre iutryckuing på midteu, hvitaktig, stötande i något gult och 

 köttrödt, 1 — 2 cm. bred; foten fylld, upptill blek, bar, nedtill bruu- 

 aktig och vanl. hvitluden, 2 — 3 cm. lång, 1 — 2 mm. tjock; lamellerna 

 först fastväxta, sedan nedlöpande, glesa, genom tvärådror förenade. 



21. M. xerotoides v. Post. 



Hatten naflad, n. umbrabrun, torr brungrå; foten sam- 

 metshårig, gråbrun; lamellerna hvitaktiga, äldre öfvergående 

 i askgrått. 



Barrskog., på öppn. torra, ofruktb. st. r. 9. Skand. 

 (Östergöthland). 



Hatten n. hinnaktig, seg, i början kullrig, trubbig, med inrul- 

 lad kant, sedan utbredd, naflad, i fuktig väderlek strimmig och brun, 

 torr urbleknande, n. vågig, 4 — ]0 mm. bred; foten fylld, brun, stö- 

 tande i mörk- eller askgrått, vid basen utsvälld och borsthårig, 10 — 

 17 mm. hög, 1 mm. tjock; lamellerna bredt fastväxta, n. båglikt 

 nedlöpande, få (10 — 14), hclbräddade. Växer vanl. flockvis. 



