250 



Nästan sittande; hatten köttigt seg, uppstigande, vanl. njurlik, 

 n. helbräddad, omkr. 3 cm. bred; lamellerna nedlöpande och baktill 

 anastomoserande, olika långa, teml. breda, n. glesa, tandade eller sar- 

 gade. Enstaka. Lukten ra. stark och behaglig. 



7. H. flabelliformis (Bolt.) Karst. Bolt. t. 157. 



Hatten njurformig, glatt, blekgrå, med naggadt fransig 



kant. 



Trädstamm., gren., r. Skand. (Skåne, Stockholm). 



Hatten n. sittande, tunn, seg, slät, platt, slutl. krusig, 2 — 4 cm. 

 bred; lamellerna teml. breda, sargade, bleka eller hvitaktiga. 



* H. herbarum (Fr.) Karst. 

 Hatten hinnaktig, blek; ytterst liten. 



Torr. stjelk. af mjölkört (Epilohinn), r. Skand. (Skåne). 



32. Volvaria Fr. 



* Hatten torr, silkesluden eller fintrådig. 



1. V. bombycina (Schaeff.) Fr. Schaeff. t. 98. 

 Glänsande hvit; hatten beklädd med först fint, sedan 



fjälligt ludd; foten tät; slidan ganska vid, hinnaktig, flikig, 

 n. klibbig, qvarsittande. 



Stamm. af löfträd, helst bok, alm och lönn, r. 7, 8. 

 Ryssl. (Jenisseisk); Skand. (Södra och mellersta Sverge). 



Hatten köttig, lös, först klocklik, sedan utbredd, n. pucklig, 

 8 — 20 cm. bred; foten uppåt småningom afsmalnande, slät, glatt, 

 8 — 18 cm. lång, 1 — 2 cm. tjock; lamellerna fria, bukiga, blekt, 

 köttröda. Spridd, stundom tufvad. — Ag. incarnatus Batsch.; Äma- 

 nita Pers. 



2. V. virgata Fr. Bull. t. 282. 



Hatten vackert svartstrimmig, ask- eller rökgrå; foten 

 tät; slidan lös, brunaktig. 



