254 



Hatten köttig, först klocklik, sedan utbredd, skrynklig och knö- 

 1ig, sotbrun, betäckt af ett umbrabrunt ludd, hårbräddad, 5 — 10 cm. 

 bred; foten tät, jemntjock, svartaktig, beklädd med fjälligt ludd, omkr. 

 6 cm. lång; lamellerna fria, n. blekröda. 



*** Pl. sororiatus Karst. 



Hatten beklädd med fjälligt ludd, gul; foten blek, 

 slutl. öfvergående i gult; lamellerna i förstone i eggen gula 

 och luddiga. 



Förkoln. och murk. ved, 9, 10. Finl. (Mustiala). 



Hatten u. köttig, först klocklik, sedan utbredd, ofta bugtbräd- 

 dad, i kanten n. strimmig, 3 — 6 cm. bred; foten n. fylld, n. slät, 

 glatt, nedtill n. utsvälld och småfjällig, omkr. 6 cm. lång; lamellerna 

 afrundade, fria, tättsittande, aflånga, hvita, först stötande i rosenrödt, 

 sedan i köttrödt; sporerna elliptiskt sferiska, släta, 7 — 8 mmm. långa, 

 6 mmm. tjocka. 



2. Pl. ephebeus Fr Bull. t. 214. 



Hatten blåluden; foten fylld, glatt eller af tilltryckta 

 trådar n. strimmig. 



Murken ved af björk, r. 9. Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan utplattad, trubbig, blåaktig 

 eller brunviolett, med bar, n. vågböjd kant, 3 — 5 cm. bred; fo- 

 ton hvit, vanl. stötande i blått, uppböjd, 5 — 6 cm. lång, 6 — 9 

 mm. tjock; lamellerna fria, gulaktiga, äldre köttröda. Nära besläg- 

 tad med föreg. 



3. Pl. salicinus (Pers.) Fr. 



Hatten först hvit- eller kornblå, sedan askgrå, med 

 mörkare, skrynklig och flockuUig disk; foten hvit, med blå- 

 aktig eller grönaktig anstrykning. 



Stamm. af Salix-SiYter, r. Skand. (Skåne). 



Hatten teml. köttig, kullrig, äldre platt, n. pucklig, 2 — 4 cm. 

 bred; foten fylld, jemntjock, fintrådig, smal, 3 — 6 cm. lång, 3 mm. 



