260 



6. Ent. helodes Fr. 



Hatten askgrå eller sotbrun, med dragning åt purpur- 

 rödt; foten blek, gråtrådig; lamellerna afsmalnande mot fo- 

 ten, fastväxta, först hvita, sedan blekt köttröda. 



Torr. kärr, bland hjortron, 8 — 10. Skand. 



Hatten teml. köttig, spröd, seg, kuUrig, äldre platt, pucklig, 

 glatt, fuktig, ofta liksom tigerskäckig, urbleknande, omkr. 6 era. bred; 

 foten ihålig, sällan fylld, blek, spröd, fintrådig, jemntjock eller vid 

 basen n. utsvälld, 6 — 10 cm. lång, 7 mm. tjock; lamellerna teml. 

 glesa, sinsemellan fria. Lukten teml. stark, liknande den af nymalet 

 mjöl. Köttet tunnt, blekt. 



7. Ent. qvisqvillare Kar st. 



Hatten svartaktigt brandgul, mot kanten ljusare, torr 

 mörkbrun, med dragning åt brandgult eller svart; foten uppåt 

 tilltjocknande, stoftpudrad, af hattens färg. 



Fukt. och skuggr. st., på muUjord och växtlemningar, 



r. 7, 8. Finl. (Wasa, Mustiala). 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan utbredd, knapt pucklig, 

 slät, vanl. n. stöfvig, ända till 5 cm. bred; foten vanl. slutl. sam- 

 mantryckt, vid basen krökt, i början fylld med hvit märg, sedan ihå- 

 lig, upptill blekare, omkr. 4 cm. lång, 2 — 4 mm. tjock; lamellerna 

 vidfästade, urnupna, tättsittande, bukiga eller baktill bredare, bleka, 

 äldre skiftande i köttrödt; sporerna elliptiska, släta, 9 — 10 mmm. 

 låuga, 4 — 5 mmm. tjocka. N; tufvad; lukten svag, icke behaglig. 



8. Ent. placenta (Batsch.) Fr. Batsch. f. 18. 

 Hatten slät, pucklig, mörkbrun; foten fintrådigt strim- 



mig, mörkbrun; lamellerna tättsittande. 



Fukt. st. r. Skand. (Vestergöthland). 



Hatten köttig, kullrig, äldre utplattad, regelbunden, i väta fuk- 

 tig, glatt, omkr. 4 cm. bred; foten tät, jemntjock, tågig, 6 — 9 cm. 

 lång, 4 — 7 mm. tjock; lamellerna vidfästade, urnupna, tättsittande, 

 teml. tjocka, hvitaktiga, äldre blekt köttröda. Smaken efteråt skarp. 

 Eusam. 



