269 



ofta vågig, genomskinligt strimmig kant, 3 — 6 cm. bred; foten pipig, 

 jemntjock, ganska spröd, glatt, glänsande, triud, äldre ofta hoptryckt, 

 6 — 9 cm. läng; lamellerna urnupna, veka, glesa, m. bukiga, hvita, 

 äldre köttröda, i kanten helbräddade och n. brunaktiga, 7 — 9 mm. 

 breda. 



35. Clitopilus Fr. — Mjölskifling. 



* Hatten oregelbunden, n. excentrisk, vågig, knapt 

 hygrofan, med i början luddig kant; lamellerna långt ned- 

 löpande. 



1. Cl. prunulus (Scop.) Fr. Sv. Sv. t. 19. — Gråhvit 

 mjölskifling. 



Hatten kompakt, hvitgrå eller hvit; foten bar; lamel- 

 lerna teml. glesa. 



Skogstr., a. 6 — 10. RyssL; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, i början kullrig och regelbunden, sedan plattare, 

 mera sällan nedtryckt, slutl., bugtbräddad, torr, hvitpudrad eller 

 bar, 4 — 15 cm. bred; foten tät, vanl. nedtill uppsvälld, ofta strim- 

 mig, hvit, vid basen luden, 4 — 5 cm. lång, 1 — 2 cm. tjock; lamel- 

 lerna långt nedlöpande, hvita, slutl. af sporerna rodlätta; sporerna 

 äggrundt elliptiska, 10 — 16 mmra. långa, omkr. 6 mmm. tjocka. 

 Har en angenäm lukt af färskt mjöl och syrlig smak. Ätlig. — 

 Ag. alhellus Schaeff. ; Äg. paUidus Sow. ; Äg. Sowerbei Krombh. 



2. Cl. orcella (Bull.) Fr. Sv. Sv. t. 20. — Gulhvit 

 Mjölskifl. 



Hatten efter regn n. klibbig, gulhvit, mjuk; lamellerna 

 tättsittande. 



Skog., helst löfskog., r. Skand. 



Hatten köttig, lös, oregelbunden eller i kanten vågig, i midten 

 nedtryckt, i ytan vaxlik, i torrt väder n. silkesluden, ofta med mör- 

 kare fläckar eller bälten, 5 — 10 cm. bred; foten tät, nedtill afsmal- 

 nande, luddig, kort (knapt tumshög); lamellerna långt nedlöpande, hvit- 

 aktiga, äldre rodlätta. Köttet oföränderligt hvitt. Växer truppvis. 

 Har lika lukt, smak och användning som föreg. 



