273 



1. L. Linkii Fr. 



Hatten genomskuren af fina, af trådar bildade, upp- 

 höjda linjer, först sotbrun, med dragning åt svart, sedan 

 mörkgrå; foten rökgrå; lamellerna i eggen småtandade och 

 svarta. 



Gaml., mossbekl. stamm. af bok och tall, r. 9, 10. 



Ryssl. (S:t Petersburg); Skand. (Södra Sverge). 



Hatten n. köttig, seg, kuUrig, äldre platt, än större, n. puck- 

 1ig, än mindre, n. naflad, i midten mörkare, 2 — 4 cm. bred; foten 

 fylld, äldre stundom ihålig, n. jemntjock, glatt, glänsande, skiftande 

 något i blått, vid basen uppböjd och n. utsvälld, 5 — 8 cm. lång, 2 

 mm. tjock; lamellerna vidfästade slutl. lossnande, plana, bukiga, hvit- 

 aktiga, äldre blekt köttröda. 



2. L. placida Fu. Icon. t. 97, f. 1. 



Hatten grå, med violett anstrykning, eller hvitaktig; 

 foten mörk- eller svartblå, i toppen hvitpudrad. 

 På och vid bokstubb., r., 8 — 10. Skand. 



Hatten köttigt hinnaktig, först kocklik, sedan kullrig, trubbig, 

 besatt med svartbruna trådar eller mörka fjäll, i midten svartaktig 

 och luden, 2 — 3 cm. bred; foten fylld, äldre upptill ihålig, jemntjock, 

 styf, glatt, i toppen otydligt svartprickig, 5 — 9 cm. lång, 2 — 3 mm. 

 tjock; lamellerna vidfästade, baktill m. breda, hvitaktiga. — Äg. ele- 

 gans Scop. 



Var. coerulea Karst. 



Hatten luden, blå. 



Björkstamm., r. Skand. (Mellersta Sverge). 



3. L. anatina Lasch. 



Hatten gråbrun, med en mörkare, bred puckel; foten 

 i början pudrad, sedan småfjällig och fintrådig, i toppen slät. 



Gräsbev. fält. r. 8, 9. Finl. (Mustiala); Skand. (Stock- 

 holm, Upsala). 



18 



