292 



2. Ph. terrigena Fr. Icoii. t. 103, f. 1. 



Hatten tilltryckt fintrådig eller silkesluden, slät och 

 jemn, smutsigt gul eller rödbrunaktig; foten fläckig af vårt- 

 lika, rostfärgade fjäll. 



Skog., på mulljord, r. Skand. (Upsala). 



Hatten köttig, kompakt, i förstoue linsformig, sedan utbredd, 

 trubbig, torr, i kanten försedd med franslika lemniugar efter hyllet, 

 och lösa, lätt lossnande vårtor, 4 — 9 cm. bred; foten fylld, äldre 

 ihålig, tågig, jemntjock, af hattens färg, med trasig ring och vårt- 

 fulla, spärrade fjäll eller trådar, 6 cm. lång, 8 — 10 ram. tjock; la- 

 mellerna fastväxta, nedlöpande med en tand, gula, äldre rostfärgade, 

 slutl. stundom stötande i olivgrönt, omkr. 4 mm. breda. Köttet gult. 

 Yar. mindre, med omärkligt hjlle. 



3. Ph. erebia Fr. Sv. Bot. t. 584. 



Hatten glatt, n. klibbig, smutsbrun, med stark drag- 

 ning i gult, torr lerfärgad, stötande, i ockragult; foten blek, 

 n. strimmig; ringen fästad omkring fotens spets. 



Skog., gräsbev. st. r. 9, 10. Skand. (Skåne, Små- 

 land). 



Hatten köttig, tunn, spröd, först kullrig, sedan plattad, trubbig, 

 hygrofan, glatt, ofta skrynklig, i kanten strimmig, 6 cm. bred; foten 

 pipig, jemntjock, 6 cm. lång, 7 mm. tjock; ringen nedhängande, klock- 

 lik, fårad, hvit; lamellerna fastväxta, teml. glesa, först bleka, sedan 

 smutsigt kanelbruna. Yäxer i flockar. Var. enslig, större. 



4. Ph. ombrophila Fr. 



Hatten slät, n. rostfärgad; foten fintrådig, blek; ringen 

 fästad n. midt på foten, hel. 



Feta gräsbev. st., r. Ryssl. (S:t Petersburg); Skand. 

 (Småland). 



Hatten köttig, tunn, först kullrig, sedan platt, glatt, omkring 

 kanten stundom med lätt lossnande, hvita, vårtlika fjäll, n. klibbig, 

 omkr. 9 cm. bred; foten ihålig, n. spröd, jemntjock, omkr. 9 cm. 



