295 



9. Ph. sphaleromorpha (Bull.) Fr. Bull. t. 540, f. 1. 

 Hatten gul; foten mot basen tilltjocknande; lamellerna 



i början hvitgula, sedan lergula, slutl. brunaktiga. 



I växthus, på mulljord, r. 10. Ryssl. (S:t Petersburg); 

 Skand. (Skåne). 



Hatten köttig, tunn, först kullrig, sedan platt, trubbig, slät, 

 glatt, 4 — 6 cm. bred; foten fylld eller n. ihålig, uppåt afsraalnande, 

 hvitaktig eller gulaktig, silkeshårig, vid basen luden, 6 — 12 cm. lång, 

 5 — 8 mm. tjock; ringen hinuaktig, hel, hvit, vid, slät, utstående; la- 

 mellerna nedlöpande, jeranbreda, tättsittande. 



10. Ph. gibberosa Fr. 



Hatten sämskfärgad, med mörkare, upphöjd disk; foten 



skild från hattens kött; lamellerna mörkgrå, slutl. bruna. 



Berg. barrskog., vid väg., på äng. r. Skand. 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan platt, kretsformig, slät, 

 torr, otydligt silkesluden, n. urbleknande, med upphöjd, glatt, brun 

 disk, 3 — 6 cm. bred; foten pipig, fylld med en lös, silkeslik märg, 

 jemntjock, smal, n. glatt, hvit eller blek, 3 — 6 cm. lång, 4 — 10 

 mm. tjock; ringen trasig, försvinnande, hvit; lamellerna fria, m. tätt 

 sittande, n. bukiga. Växer i flockar. — Psalliota Fr. Monogr. 



* subgibbosa (Fr.) Karst. 



Hatten fintrådig, med glatt puckel; sporerna kafifebruna. 



Granskog., bland mossa, r. Skand. 



Foten 2 — 4 mm. tjock; lamellerna aflägsnade, gråbruna. 



** På stammar, ved, qvistar, löf och barr förekom- 

 mande arter. Bilda vanl. tufvor. 



t Hatten bar; lamellerna först bleka, sedan rödbrunaktiga. 



11. Ph. radicosa (Bull.) Fr. Bull. t. 160. 



Hatten n. lerfärgad, äldre af nedfallna sporer brunfläc- 

 kig; foten nedanom ringen concentriskt spärrfjällig; lamel- 

 lerna n, fria. 



