304 



cm. hög, G mm. tjock; ringen fästad n. midt på foten, hel, tillbaka- 

 böjd, slät; lamellerna fastväxta, stundom nedlöpande med en tand, 

 teml. tätt sittande, mot kanten afsmaluande, 2 mm. breda, först gula, 

 sedan kanelbruna. 



32. Ph. confragosa Fr. Icon. t. 105, f. 2, 3. 

 Hatten tegelröd, mer eller mindre stötande i kanel- 



brunt, torr brandgul, betäckt med tjällmjöligt ludd; foten 

 pipig, blekt rostbrun eller rödbrun; lamellerna rödbruna, 

 med dragning i kanelbrunt. 



Bok-, gran- och björkstubb. r. 8, 9. Finl. (Mustiala); 

 Skand. (Småland, Upland). 



Hatten n. köttig, kullrig, äldre platt, m. trubbig, slutl. bar, i 

 fuktig väderlek i kanten strimmig, 4 — 7 cm. bred; foten jemntjock, 

 trind eller hoptryckt, upp- eller flerböjd, nedanom ringen fintrådig, 

 ofvauom denna strimmig och bar, 6 — 9 cm. lång, 4 — 6 mm. tjock; 

 ringen hinnaktig, qvarsittande, utstående, slutl. tillbakaböjd; lamel- 

 lerna fastväxta, jemnbreda, m. smala, m. tätt sittande, m. tunna; spo- 

 rerna n. elliptiska eller sferiskt elliptiska, 5 — 6 mmm. långa, 3 — 6 

 mmm. tjocka. Spröd; n. tufvad. 



33. Ph. mutabilis (Sciiäeff.) Fr. Sv. Sv. t. 47. Huss. 

 II, t. 27. — Föränderlig Tofsskifl. 



Hatten kanelfärgad, torr blek; foten styf, ända till rin- 

 gen betäckt af små, utstående fjäll, nedtill mörkbrun. 



Gaml. stubb., nedfalln. stock., a. 6 — 10. Ryssl.; Finl.; 

 Skand. 



Hatten köttig, tunn, kullrig, äldre platt, med en upphöjning i 

 midten, stundom nedtryckt, slät, i början ofta småfjällig, glatt, vanl. 

 6 cm. bred; foten yngre fylld med en mjukare märg, utväxt ihå- 

 lig, jemntjock eller nedåt afsmalnande, i följd af växtstället ofta 

 uppåt böjd eller vriden, omkr. 6 — 9 cm. lång, 5 — 8 mm. tjock; 

 ringen hinnaktig; lamellerna fastväxta, med något nedlöpande spets, 

 tätt sittande, blekt kanelfärgade, teml. breda; sporerna äggrundt el- 

 liptiska, 7 — 13 mmm. långa, 4 — 6 mmm. tjocka. — Växer vanl. i 



