305 



stora tufvor, har som frisk en något bitter, sträf, sammandragande smak. 

 Räknas med skäl till de läckraste arterna. — Äg, caudicinus Pers. 



34. Ph. marginata (Batsch.) Fr. Batsch. f. 207. 

 Hatten i fuktig väderlek honimgsgul eller rostbrun, i 



torr sämskfärgad; foten aldrig fjällig, vid basen brunaktig 

 och vanl. öfverdragen af ett fint, hvitt sammetsludd. 



Trädstamm. och ved af barrtr., jord, a. 7 — 10. RyssL; 

 Finl.; Skand. 



Hatten n. köttig, kullrig, äldre platt, trubbig, slät, fuktig, stun- 

 dom n. klibbig, glatt, yngre stundom småfjällig, 1 — 4 cm. bred; fo- 

 ten pipig, mjuk, jemntjock, fintrådig eller strimmig, ofvanom den lätt 

 försvinnande, ofta ofullkomligt utbildade ringen stoftpudrad, n. af hat- 

 tens färg, orakr. 6 cm. lång, 3 — 5 mm. tjock; lamellerna fastväxta, 

 tättsittande, tunna, smala, i början bleka, äldre blekt kanelfärgade; 

 sporerna 6 — 7 mrara. långa, 3 — 4 mmm. tjocka. Växer vanl. en- 

 staka eller flockvis, sällan i tufvor. — Äg. caudicinus |3, Pers.; 

 Äg, mutabilis b, c, Fr. Syst. Myc. 



* Ph. mustelina Fr. 



Hatten höggul eller ockragul, torr, glatt; foten blek, vid 

 basen n. utsvälld och hvitluden; lamellerna kanelfärgade, med 

 dragning i brandgult. 



Furuved, r. 9. Ryssl. 



Hatten n. köttig, klocklik, kullrig, 2 — 4 cm. bred; foten pipig, 

 slät, ofvanför den nedhängande, tillbakaböjda ringen hvitmjölig, 1 — 8 

 cm. lång, 3 — 5 mm. tjock; lamellerna fastväxta, teml. glesa. Enslig. 



35. Ph. unicolor Fl. Dan. t. 1071, f. 1. 



Hatten kastaniebrun, i torr väderlek ockragul; lamel- 

 lerna n. triangelformiga. 



Trädstamm., gren. etc. 9. Ryssl.; Lappl.; Skand. 



Hatten n. köttig, först klocklik, sedan kullrig, n. pucklig, glatt, 

 n. slät, slutl. i kanten strimmig, 6 — 15 mmm. bred; foten först fylld, 

 sedan pipig, n. glatt, af hattens färg; ringen tunn, hel; lamellerna 



20 



