308 



Hatten köttig, fast, hård, först kullrig, sedan plattad, slntl. ned- 

 tryckt, slutl. glatt, torr glänsande, ofta på ytan söndersprucken uti 

 fjäll, oföränderligt gul, 9 — 12 cm. bred; foten tät, hård, nedanom 

 ringen beklädd med hvitt, fjälligt ludd, ofvanom denna hvitmjölig, 

 slutl. glatt, än kort och nedtill löklikt uppsvälld, än förlängd och 

 afsmalnande, stundom valsformig; lamellerna än uruupna, n. fria, än 

 fastväxta, tättsittande, stundom skiftande svagt i gäddblått. Är en 

 mellanform emellan föreg. och följ., utmärkt af sin kompakta och 

 slutl. sönderspruckna hatt. 



** C. turmalis Fr. 



Hatten höggul, med säraskfärgad anstrykning, eller ockra- 

 gul; foten valsformig, torr glänsande hvit, i början hvituUig, 

 äldre bar. 



Skog., företrädesvis bokskog., bland löf, r. 9, 10. Finl. 

 (Mustiala); Skand. 



Hatten köttig, teml. kompakt, kullrig, äldre platt, m. trubbig, 

 slät, klibbig, glänsande, i början öfverdragen med ett stoftpudradt 

 ludd, snart bar, omkr. 10 cm. bred; foten tät, m. hård, än 8, än 

 18 cm. lång; slöjan fritrådig, nedhängande, qvarsittande ; lamellerna 

 afrundade eller urnupna, stundom med en tand nedlöpande, tättsit- 

 tande, sågade, hvitaktiga, äldre lerfärgade; sporerna 7 — 9 mmm. 

 långa, 4 — 5 mmm. tjocka. Bildar ofta stora, täta flockar. 



2. C. crassus Fr. 



Hatten i omkretsen upplöst uti trådar, i midten glatt, 

 smutsigt gul; foten kort och tjock, fintrådig, hvitaktig. 

 Fukt. lund., r. Skand. (Femsjö). 



Hatten m. köttig, tjock, mjuk, kullrig, äldre platt eller ned- 

 tryckt, m. trubbig, glanslös, endast i midten i förstone n. klibbig, 

 enfärgad, 8 — 15 cm. bred; foten tät, grof, i toppen hvitmjölig, 6 

 cm. lång, 3 cm. tjock; slöjan m. tunn, m. hastigt försvinnande; la- 

 mellerna afrundade, tättsittande, helbräddade, bleka, äldre lerfärgade. 

 Allmänna hyllet vanl. otydligt. 



