312 



9. C. largus Fe. Quel. Grevillea, t. 103, f. 1. 

 Hatten vanl. Ijusgråaktig eller blåaktig, äldre brun- 



aktigt brandgul, med i början gäddblått, sedan hvitt kött; 

 foten tät, öfverallt fintrådig, ofta krökt. 



Barrskog., r. Skand. 



Hatten köttig, kullrig, äldre plattad, ra. trubbig, bugtbräddad, 

 n. klibbig, torr tilltryckt silkeshärig eller fintrådig, med tunn, silkes- 

 luden eller småfjällig, blekare, ofta gredelin, n. fårad kant, 1—2 de. 

 bred; foten än kort, med n. utsvälld bas, än jemntjock, förlängd (1 — 

 1,5 dm.), ofta krökt och uppstigande, först violett, sedan hvitaktig, 

 i toppen pudrad, 3 cm. tjock; slöjan nedhängande; lamellerna fastväxta 

 eller urnupna, breda (1,5 cm.), tättsittande, helbräddade, i början gädd- 

 blå, sedan lerfärgade, slutl. kanelbruna; sporerna gryniga, 20 mmm. 

 långa. Tufvad. Smaken mild. 



10. C. spadiceus Fr. 



Hatten dadelfärgad, med stark dragning åt sotbrunt; 

 foten blekaktig; lamellerna i början mörkblå. 



Barrskog., r. Skand. 



Hatten köttig, kullrig, äldre platt, likformig, öfverdragen med 

 en afskiljbar hinna, i kanten slutl. strimmig, 5 — 8 cm. bred; foten 

 fintrådigt strimmig, nedtill spongiös och gulaktig; lamellerna urnupna, 

 slutl. mörkbruna eller n. kanelbruna. Köttet hvitgult. 



11. C. centrifugus Fr. 



Hatten violett, skiftande i brunt och gult, med blågrön 

 kant, urbleknande; köttet och foten hvita. 



Barrskog, r. 7, 8. Skand. (Småland). 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt eller nedtryckt, glatt, klib- 

 big, slutl. n. gul, 8 — 15 cm. bred; foten tät, nedtill klubblikt uppsvälld, 

 n. glatt, 5 — 8 cm. lång, omkr. 3 cm. tjock; slöjan ringformig, qvar- 

 sittande, af sporerna rostbrun; lamellerna n. urnupna, teml. tättsittande, 

 smånaggde, violetta, med dragning åt blekrödt, äldre kanelbruna. 



C. Lamellerna gula eller bruna. 



12. C. percomis Fr. Quel. Grevillea, t. 104, f. 2. 

 Hatten blekt rödgul; köttet och lamellerna svafvelgula. 



