327 



raellerna urnupna, tättsittande, tunna, lerfärgade, 7 mm. breda. — 

 Ag. harhatus Batsch.; Ag. tubtilaris Secr. 



44. C. decoloratus Fr. Quel. Grevillea, t. 107, f. 4. 

 Hatten lerfärgad, med mörk disk, torr med åldern för- 

 lorande sin ursprungliga färg; foten silfverfärgad. 



Bokskog. 9, 10. Skand. 



Hatten köttig, tunn, mjuk, först klocklik, sedan utbredd, regel- 

 bunden, trubbig, m. klibbig, glatt, äldre skrynklig, 6 — 12 cm. bred; 

 foten fylld, smal, uppåt n. afsmalnande, ofta krökt, fintrådig, i toppen 

 bar, omkr. 9 cm. lång, 1 — 1,5 cm. tjock, nedtill stundom gulaktig; 

 lamellerna urnupna, fastväxta eller nedlöpande, mindre tätt sittande, 

 först hvitaktiga, sedan lerfärgade, slutl. kanelbruna. Köttet mjukt, 

 vattenaktigt, hvitt, af n. skarp smak. 



Var. 1. betuleti Fr. 



Hatten n. mörkare, torr grynprickad eller beklädd med 

 fjälligt ludd; foten vid basen utsvälld till en liten, rundad, 

 lätt försvinnande knöl, mjuk, stundom gulaktig; lamellerna i 

 början hvitaktiga, med dragning i gäddblått. 



Björkskog. Finl.; Skand. 



Var. 2. pineti Fr. 



Mindre; hatten slät; lamellerna blekt lerfärgade. 



Barrskog. Finl.; Skand. 



b. Lamellerna violetta, n. purpurfärgade eller blekröda. 



45. C. consobrinus Karst. 



Hatten brandgul, med rostbrun anstrykning; foten jemn- 

 tjock eller nedtill afsmalnande, hvit; lamellerna i bojan blå- 

 aktiga. 



Barrskog., r. 9. Finl. (Mustiala). 



Hatten köttig, kullrig, äldre platt, glatt, i början af hyllets 

 lemningar omkring kanten hvitluden, klibbig, med hvitt kött, 6 — 9 cm. 

 bred; foten tät, rak eller oftare flerböjd, flockuUig, i toppen stundom 



